Справа № 360/622/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 грудня 2022 року Справа № 360/622/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання адвоката Яценка Семена Сергійовича в інтересах народного депутата України Мережка Олександра Олександровича про застосування заходів до ОСОБА_1 щодо зловживання процесуальними правами у справі за позовом ОСОБА_1 до народного депутата України Мережка Олександра Олександровича про визнання противоправними дій (бездіяльності), вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, та повернення позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до народного депутата України Мережка Олександра Олександровича (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточненого позову від 07 лютого 2022 року позивачем заявлено такі вимоги:

- визнати противоправною бездіяльність відповідача, який порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення позивача;

- вирішити питання відшкодування позивачу відповідачем моральної шкоди в розмірі 23930,00 грн.

Від адвоката Яценка Семена Сергійовича (далі - представник відповідача) в інтересах відповідача надійшов відзив від 12 листопада 2022 року, в якому представником відповідача заявлено клопотання про визнання зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, а саме подання ОСОБА_1 позовної заяви у спорі, який має очевидно штучний характер, та повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що позивач звернувся 06 грудня 2021 року до Управління з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України, завантаживши відповідне звернення до електронного кабінету громадянина на сайті Верховної Ради України. Позивач направив одне скановане звернення цілій Верховній Раді України, всім народним депутатам України без конкретизації з метою утворити штучний спір, пов`язаний із начебто порушеннями законодавства, стягнення завданої шкоди. Очевидним є факт, що здатність позивача направляти своє одне звернення незліченній кількості адресатів значно перевищує фізичні можливості та повноваження таких суб`єктів їх розглядати. Це свідчить про використання права на звернення для нанесення шкоди встановленому правовому порядку. Безумовно, народні депутати України не мають повноважень переглядати акти індивідуальної дії міністра, про що позивач обізнаний (такий висновок можна зробити із того, що він добре орієнтується в законодавстві про звернення, знає правила розгляду скарг, які встановлені Законом «Про звернення громадян»).

Як наразі видно, в Луганському окружному адміністративному суді позивач ініціював не одну справу (зокрема справи №№ 360/1426/22, 360/358/22, 360/1237/22 та інші), як вважає представник відповідача, із того самого одного звернення, тих самих відносин. При цьому, судячи з кількості позовних заяв, поданих позивачем, він усвідомлює, що питання, пов`язані із нарахуванням субсидії, припинення розгляду звернень тощо можуть бути розглянуті незалежним судом, який прийме обов`язкове до виконання рішення але позивач свідомо вирішив створити штучні спори із багатьма установами, особами із одного і того самого питання, особливо творчо підходячи до калькуляції сум «завданої моральної шкоди».

У своєму зверненні до народних депутатів України та Верховної Ради України, позивач зазначав, що міністр соціальної політики України Лазебна Марина безпідставно прийняла рішення про припинення розгляду звернень позивача в правовідносинах з призначення субсидії.

Для того, щоб зібрати інформацію та вимагати припинити порушення прав громадян, народний депутат має два повноваження звернутися із депутатським запитом чи депутатським зверненням. Ці повноваження народного депутата України визначені спеціальним законом «Про статус народного депутата України», а депутатське звернення, визначене статтею 16 цього закону, не є супровідним листом при «надсиланні за належністю» відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян». Подача депутатського звернення це спеціальне право народного депутата України та єдиний належний, визначений законом спосіб реагування на порушення законодавства.

Відповідач у цій справі прийняв рішення звернутися до міністра соціальної політики України із клопотанням переглянути рішення щодо припинення розгляду звернень позивача, розглянути по суті. Так як звернення позивача було вже направлено Апаратом Верховної Ради України до Кабінету Міністрів України, то, щоб не дублювати, звернення до міністра було виправданим і доцільним. До того ж, звернення позивача не містило підтвердних документів щодо дій та рішень, які він намагався оскаржити позивач лише долучив копію довідки до акта огляду МСЕК.

Міністерство соціальної політики України поширило серед народних депутатів одну відповідь на всі депутатські звернення (народному депутату Медведчуку) з цього питання, в якому обґрунтовується та роз`яснюється, що позивач зловживає правом на звернення, його вимоги не можуть бути задоволені. Зокрема, йому пояснювалося право на звернення до суду щодо призначення субсидії.

На думку представника відповідача, зазначені обставини свідчать про те, що даний спір має штучний характер, що може свідчити про зловживання позивачем процесуальними правами.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 45 КАС України).

Тобто приписами частини другої статті 45 КАС України визначений перелік дій, які хоч і потрапляють у коло законодавчо встановлених прав сторін (учасників) справи, але спосіб їх вчинення суперечить завданню адміністративного судочинства, тому з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами, у тому числі і дії, які обумовлюють звернення позивача до суду.

Проте, за будь-яких умов, визнання певних дій зловживанням процесуальними правами здійснює виключно суд, керуючись власним розсудом та виходячи з конкретних обставин справи.

Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. Обмеження чи позбавлення процесуального права повинно застосовуватися судом відповідно до принципу пропорційності.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права.

Суд зауважує, що подача завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору або у спорі, що має вочевидь штучний характер, не спрямована на реальний захист прав, адже особа зловживає своїм правом на судовий захист, не маючи на меті захисту будь-якого охоронюваного законом інтересу.

Подання завідомо безпідставного позову, як правило, означає, що позивач заздалегідь усвідомлював безпідставність свого позову та всупереч інтересам правосуддя, а також засадам судочинства, звернувся з таким позовом. Про це можуть свідчити дії позивача, які за своєю суттю та наслідками суперечать один одному.

Законодавство не містить легітимного визначення «спору, який має очевидно штучний характер».

Проте, за загальним правилом слово «штучний» означає «надуманий», «вигаданий», «несправжній».

Тому, на переконання суду, штучним належить вважати спір, якого в дійсності не існує, а позов поданий для досягнення іншого результату, має іншу мету, ніж та, що вказана у вимогах позову.

Наприклад, штучність позову очевидна за наявності спорів між пов`язаними особами (про що достеменно відомо судді й що випливає з матеріалів позову), коли де-факто обидві сторони представлені одними особами або ж у випадку, коли позов подається з метою перешкоджання іншому провадженню (наприклад для зупинення останнього).

Проаналізувавши доводи представника відповідача, наведені в обґрунтування заявленого клопотання, суд дійшов висновку, що останні фактично зводяться до поведінки ОСОБА_1 щодо направлення одного й того ж звернення до всіх народних депутатів України, що прямо не заборонено законом, та ініціювання інших судових справ до народних депутатів України після отримання їх відповідей на своє звернення.

Однак представником відповідача не надано суду доказів на підтвердження цих доводів.

Навпаки позивачем у позовній заяві вказано, що ним 03 грудня 2021 року до Верховної Ради України відправлено три скарги різного змісту на дії (бездіяльність) міністра соцполітики Марини Лазебної. В кожному зверненні позивач указав дату та вихідний номер звернення.

Дослідженням наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень процесуальних документів суддів Луганського окружного адміністративного суду в справах, вказаних представником відповідача в клопотанні, не встановлено подібність предмету та підстав позовів ОСОБА_1 . Також судом встановлено, що більшість із вказаних представником відповідача позовів повернуті позивачу через неусунення ним недоліків позовної заяви, тобто розгляд справ по суті позовних вимог не відбувався.

Тобто, наведені у клопотанні представником відповідача твердження не знайшли свого підтвердження.

Крім того, на думку суду, вказані доводи не свідчать про створення позивачем спору, який має очевидно штучний характер, тому не є такими, що в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України можуть слугувати підставою для застосування заходів щодо зловживання процесуальними правами.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування заходів до позивача щодо зловживання процесуальними правами слід відмовити.

Керуючись статтями 45, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Яценка Семена Сергійовича в інтересах народного депутата України Мережка Олександра Олександровича про застосування заходів до ОСОБА_1 щодо зловживання процесуальними правами у справі за позовом ОСОБА_1 до народного депутата України Мережка Олександра Олександровича про визнання противоправними дій (бездіяльності), вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, та повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.О. Пляшкова