Справа № 459/1900/22
Суддя: Мельникович М. В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1900/22
Провадження № 2-а/459/41/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мельникович М.В.

з участю секретаря Горощук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

УСТАНОВИВ:

27.07.2022 позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову серії БАВ № 174857 від 18.07.2022, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. за порушення п.31.4.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також просив провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що копію оскаржуваної постанови він отримав 25.07.2022, даною постановою на нього накладено штраф в розмірі 340 грн. за нібито порушення п.31.4.3. ПДР України. Даний пункт передбачає заборону експлуатації транспортних засобів у разі порушення порядку встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв. Позивач зазначає, що постанова підлягає скасуванню, адже жодних порушень позивач не вчиняв, а докази про вчинення ним правопорушення відсутні. Твердження щодо відсутності доказів підтверджується п. 7 оскаржуваної постанови, в якій не зазначено, що додається до постанови, тобто жодних доказів на підтвердження винуватості позивача до постанови не долучено. Позивач вважає, що представник поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та за відсутності ознак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, виніс постанову про накладення на позивача штрафу. Зазначає, що оспорив притягнення його до адміністративної відповідальності на місці, хотів надати письмові пояснення, однак, всупереч нормі закону працівник поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення. Фото відео фіксацію факту самого порушення ПДР відповідачем не продемонстровано, тим більше позивач наполягав на такому. Звернув увагу також на те, що до постанови не додано жодних доказів підтвердження порушення позивачем ПДР. Так само позивач зазначає, що інспектором поліції взагалі не було здійснено розгляду справи, тому винесена постанова є формальною і не може бути доказом у справі, тому підлягає скасуванню. Також інспектором поліції не було надано можливості реалізувати позивачем клопотання про надання правової допомоги, що на думку позивача також є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 29.07.2022 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.09.2022 о 12:00 год. у залі судових засідань Червоноградського міського суду Львівської області з викликом сторін.

09.09.2022 та 05.10.2022 розгляд справи було відкладено на 01.12.2022 у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою від 04.11.2022 було задоволено клопотання позивача та замінено неналежного відповідача Головне управління Патрульної поліції України у Львівській області на Головне управління Національної поліції у Львівській області та залучено останнього до участі у справі.

01.12.2022 сторони у судове засідання не з`явилися.

У матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності, у якій він підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки), яке міститься в матеріалах справи, причин неявки не повідомив, клопотань чи заяв не подавав. Також не надходив на адресу суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи, на підставі ст. 229, ч. 5 ст. 262 КАС України, суд вирішив справу розглянути у письмовому провадженні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи, всебічно дослідивши докази з точки зору їх повноти та достатності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до пп. ґ п.31.4.3 порушенням Правил дорожнього руху є нанесення на розсіювачах світлових приладів тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Як видно з оскаржуваної постанови серії БАВ № 174857 від 18.07.2022 про адміністративне правопорушення, яку виніс старший лейтенант поліції Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Гілевич Р. Р. відносно ОСОБА_1 , останній 18.07.2022 о 17:38 год. у м. Червонограді по вул. Львівська 13, здійснював рух на транспортному засобі, у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

До порушника було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а. с. 7).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в основу оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 174857 від 18.07.202 2на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові пункту Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події, на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення.

Проте, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень Правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення. Окрім цього, судом скеровувалося повідомлення про перебування у провадженні Червоноградського міського суду Львівської області даної справи, однак відповідачем не було надано жодних відомостей чи заперечень щодо позовних вимог позивача.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли належного підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як у ст.62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, адже відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, не надавши можливості позивачу реалізувати право на отримання правової допомого, інспектором було грубо порушено приписи ст. 268 та 279 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КУпАП, є недоведеним.

Ураховуючи вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП не доведена, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийнята за відсутності достатніх доказів про вчинення ним правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 174857 від 18.07.2022 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції України у Львівській області (79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; ) - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 174857 від 18.07.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 496 (Чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: М. В. Мельникович