Справа № 640/12391/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України від 23 жовтня 2014 року №10/12-ос в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області і зарахування у розпорядження по посаді першого заступника начальника Управління на підставі пункту «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України. Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України від 31 грудня 2015 року №1489-ос в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області за підпунктом «ж» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у зв`язку із застосуванням до військовослужбовця заборон, передбачених Законом України «Про очищення влади»).

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України від 24 квітня 2020 року №532-ОС/дск в частині звільнення з військової служби ОСОБА_1 з дня виключення із списків особового складу за підпунктом «а» пункту 61 та підпунктом «з» (у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами 3 та 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади») пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07 травня 2020 року №69-ос/дск в частині виключення із списків особового складу Управління СБУ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 з 07 травня 2020 року.

Поновлено ОСОБА_1 на військовій службі в Службі безпеки України з 07 травня 2020 року та на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 23 жовтня 2014 року.

Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2016 року по 29 листопада 2017 року та з 24 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року у загальному розмірі 1 145 609,25 грн.

Зобов`язано Службу безпеки України надати до Міністерства юстиції України відомості про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 заборон, визначених статтею 1 Закону України «Про очищення влади».

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі в Службі безпеки України та на посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області та стягнення виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. В решті позовних вимог відмовлено.

29 червня 2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року касаційну скаргу Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області задоволено частково:

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 640/12391/20 у частині позовних вимог про: визнання протиправними та скасування наказу голови Служби безпеки України від 23 жовтня 2014 року №10/12-ос в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області і зарахування у розпорядження по посаді першого заступника начальника управління на підставі підпункту «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України та голови Служби безпеки України від 31 грудня 2015 року №1489-ос в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області за підпунктом «ж» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у зв`язку із застосуванням до військовослужбовця заборон, передбачених Законом України «Про очищення влади»); поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника УСБУ в Івано-Франківській області; стягнення з Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №640/12391/20 у частині позовних вимог про: визнання протиправними та скасування наказу голови Служби безпеки України від 24 квітня 2020 року №532-ОС/дск в частині звільнення з військової служби ОСОБА_1 з дня виключення із списків особового складу за підпунктом «а» пункту 61 та підпунктом «з» (у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами 3 та 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади») пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Служби безпеки України та наказу начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07 травня 2020 року №69-ос/дск в частині виключення із списків особового складу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 з 07 травня 2020 року, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови;

Змінено резолютивну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі №640/12391/20, викладено пункт шостий у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на військовій службі у Службі безпеки України у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області по посаді першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з 08 травня 2020 року»;

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 640/12391/20 залишено без змін.

За наслідками нового розгляду, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційні скарги Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу Голови Служби безпеки України від 23 жовтня 2014 року №10/12-ос в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області і зарахування у розпорядження по посаді першого заступника начальника Управління на підставі пункту «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України та наказу Голови Служби безпеки України від 31 грудня 2015 року №1489-ос в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області за підпунктом «ж» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у зв`язку із застосуванням до військовослужбовця заборон, передбачених Законом України «Про очищення влади»; поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника УСБУ в Івано-Франківській області з 23 жовтня 2014 року - скасовано, та в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року змінено в мотивувальній та резолютивній частинах.

Викладено абзац сьомий резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року в наступній редакції:

«Стягнути з Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 117 316,55 грн. (сто сімнадцять тисяч триста шістнадцять гривень п`ятдесят п`ять копійок).»

14 червня 2022 року до суду Управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області подано заяву про поворот виконання рішення суду, в якій просило:

- допустити поворот виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020 у справі 640/12391/20 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020, та застосування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління СБ України в Івано-Франківській області грошові кошти на суму 1 012 868,31 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про поворот виконання рішення суду в адміністративній справі №640/12391/20.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про поворот виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

29 листопада 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

05 грудня 2022 року до суду апеляційної інстанції від відповідача - Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 06 грудня 2022 року представник відповідача від вищевказаного клопотання відмовився.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що середній заробіток за час вимушеного прогулу належить до інших виплат, що випливають з трудових правовідносин.

Оскільки, підстава скасування судових рішень не ґрунтувалася на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підробленими документами, суд першої інстанції дійшов до висновку, що немає правових підстав для зобов`язання позивача повернути грошові кошті за скасованим судовим рішенням.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 380 КАС України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У відповідності до частини 4 статті 380 КАС України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

За приписами ч. 7 ст. 380 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом частини 5 статті 380 КАС України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Колегія суддів звертає увагу, що поворот виконання судового рішення є інститутом адміністративного судочинства, що спрямований на повернення стягнутих грошових сум на підставі рішення суду, що було скасоване.

Згідно статті 381 КАС України, поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що стаття 381 КАС України застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також, про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, стягнуто з Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2016 року по 29 листопада 2017 року та з 24 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року у загальному розмірі 1 145 609,25 грн.

Згодом, постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року, зокрема, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у частині позовних вимог про стягнення з Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, зокрема, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року змінено в мотивувальній та резолютивній частинах. Викладено абзац сьомий резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року в наступній редакції: «Стягнути з Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 117 316,55 грн. (сто сімнадцять тисяч триста шістнадцять гривень п`ятдесят п`ять копійок).».

Як було вищезазначено, відмовляючи в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що середній заробіток за час вимушеного прогулу належить до інших виплат, що випливають з трудових правовідносин.

Водночас, на переконання апелянта, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, адже поняття «середнього заробітку за час вимушеного прогулу» в значенні ст. 117 КЗпП України, в даному випадку, не відноситься до поняття «інших виплат, що випливають з трудових правовідносин» у значенні ст. 239 КЗпП України та ст. 381 КАС України, оскільки, відсутній факт трудових відносин що діяв в період щодо якого був спір, а отже, не підлягає застосування ст. 239 КЗпП України та ст. 381 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними доводами апелянта та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 даного закону, визначає структуру заробітної плати. Виходячи із приписів зазначеної статті заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлених норм. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати. Грошове утримання вид оплати праці, який застосовується до деяких категорій державних службовців.

Згідно Інструкції зі статистики заробітної плати, яка була затверджена Державним Комітетом Статистики України наказом від 13 січня 2004 року № 5, Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До фонду оплати праці не належить суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу не належить до фонду оплати праці.

Даний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 1570/771/2012.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, з`ясовуючи природу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, дійшла висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати бо є заробітною платою.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що виплачений ОСОБА_1 на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у цій справі середній заробіток за час вимушеного не може бути стягнутий з позивача в межах процедури повороту виконання судового рішення.

Даний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеними у постановах від 20 вересня 2022 року у справі №380/4214/20, від 28 листопада 2022 року у справі №380/3436/20 та від 01 грудня 2022 року у справі №380/3422/20.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є заробітною платою, скасовані судові рішення прийняті не внаслідок повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданні підроблених документів, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про поворот виконання рішення суду в адміністративній справі №640/12391/20.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 380, 381 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2022 р.