Справа № 200/4444/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року Справа№200/4444/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області по заяві ОСОБА_1 від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 час перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та призначити з 05.07.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням віку за Списком № 1 відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, обчисливши пенсію за віком відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 , визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що за результатами розгляду поданої ним заяви від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком було прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як зазначається у позовній заяві, при розгляді заяви позивача від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та прийнятті рішення за наслідками її розгляду до пільгового стажу позивача не зараховано період перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року.

Із зазначеним вище рішенням позивач не погоджується та вважає, що він має право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до його пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 періоду перебування на інвалідності та із зменшенням віку за Списком № 1 відповідно до положень п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач, серед іншого, вказує на те, що оскаржуване рішення № 92 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким позивачу було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, є повністю законним та обґрунтованим.

Так, у наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначає, що на момент звернення позивача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком страховий стаж позивача становив 22 роки 9 місяців 11 днів, пільговий стаж - 10 років 3 місяці 3 дні.

До пільгового стажу позивача не було зараховано період перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року, оскільки у період перебування на інвалідності позивач працював на інших посадах, не віднесених до Списку № 1.

Отже, на переконання відповідача, оскільки на дату звернення у позивача відсутній передбачений законодавством пільговий стаж, позивач не має права на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4444/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 12 ААБ № 851529 від 09.07.2020 року.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 090621 від 09.07.2020 року позивачу з 01.03.2020 року безстроково встановлено 70% втрати професійної працездатності.

З 04.08.2008 року позивачу призначено пенсію по інвалідності довічно.

05.07.2021 року позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою (з доданими документами) про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

На підставі абз. 13 п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, розгляд поданої позивачем заяви від 05.07.2021 року за результатами автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі за принципом екстериторіальності було розподілено на відділ пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем було відмовлено у розгляді вказаної заяви, відмова була оскаржена позивачем у судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року у справі № 200/14513/21 було визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття за результатом розгляду заяви від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком вмотивованого рішення та зобов`язано відповідача повторно розглянути дану заяву та прийняти рішення по цій заяві.

На виконання рішення суду від 30.12.2021 року у справі № 200/14513/21 відповідачем здійснено повторний розгляд заяви позивача від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та прийнято рішення № 92 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким позивачу було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Відповідно до вказаного рішення якщо особа в період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням працювала після 01.01.2004 року на інших посадах (не за Списком № 1), то такі періоди до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не зараховуються.

З урахуванням цього відповідач в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про те, що пільговий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, становить: за ст. ст. 14-25 - 3 роки 8 місяців 2 дні, за ст. ст. 14-20 - 6 років 7 місяців 1 день дні (тобто усього - 10 років 3 місяці 3 дні).

Враховуючи наведене вище, відповідачем відмовлено позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до приписів ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Про вказані обставини відповідач повідомив позивача листом № 14409-12505/С-15/8-0500/22 від 26.09.2022 року, однак саме рішення не надав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом приписів ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначається ст. 114 Закону № 1058-IV, згідно з ч. 1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 24 років у чоловіків.

Відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 29 років у чоловіків.

Також право на пенсію за віком на пільгових умовах регулюється ст. 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ), але з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року у справі № 1-5/2018(746/15).

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 24 років у чоловіків.

Положеннями п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 29 років у чоловіків.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року у справі № 1-5/2018(746/15) ст. 13 Закону № 1788-ХІІ є застосовною щодо осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі.

Судом установлено та відповідачем не заперечується, що до 05.09.2008 року, тобто до перебування на інвалідності, позивач працював на посаді "гірник очисного забою підземний" (з повним робочим днем у шахті), яка віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Наведене підтверджується записом № 11 трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 02.09.1998 року, а саме:

- № 11: 06.10.2005 року - переведений гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті.

Таким чином, на позивача при визначенні його права на пенсію за віком на пільгових умовах розповсюджується дія як Закону № 1058-IV, так і Закону № 1788-ХІІ.

Разом з цим, норми Закону № 1058-IV та Закону № 1788-ХІІ, як було вказано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 року у зразковій справі № 360/3611/20, регулюють одне і те ж коло відносин та явно суперечать один одному, що порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

У постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, за яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги обставини справи, суд в даному випадку застосовує положення Закону № 1788-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року у справі № 1-5/2018(746/15), як більш сприятливі для позивача (про що ним самим зазначається у позові).

У позовній заяві позивач просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача зарахувати до його пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 час перебування позивача на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням віку за Списком № 1 відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

За ч. 5 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Положення аналогічного змісту містяться у ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV та у ч. 4 ст. 9 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року № 2694-XII.

Отже, вказаними нормами чітко встановлено, що час (період) перебування особи на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується саме до пільгового стажу роботи із шкідливими умовами, тобто за п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ або пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, а не до пільгового стажу роботи з особливо шкідливими умовами, тобто за п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ (як просить позивач у позові) чи пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Як видно із запису № 13 у трудовій книжці позивача, з 05.09.2008 року позивача було переведено на посаду учня слюсаря-ремонтника поверхні.

Записів щодо звільнення з цієї посади трудова книжка позивача не містить.

Дана посада за постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" не була віднесена до Списку № 1 (роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці), однак входила до Списку № 2 (роботи із шкідливими та важкими умовами праці).

Таким чином, період з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року не може бути зарахованим до пільгового стажу позивача і як період перебування позивача на інвалідності за Списком № 1, і як період роботи позивача за посадою, що віднесена до Списку № 1.

З урахуванням вищевикладеного, період з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року мав бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача як період перебування позивача на інвалідності за Списком № 2, тобто згідно з п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ або пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, а не за Списком № 1 (як просить позивач у позові).

Отже, позовні вимоги в частині, що стосується зарахування часу перебування позивача на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року до пільгового стажу саме на підземних роботах за Списком № 1 задоволенню не підлягають.

Водночас, як встановлено судом, період перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року взагалі не зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача, у тому числі на підставі п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ чи пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Суд зауважує, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується, що згідно з чинним законодавством час (період) перебування особи на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Однак, як вказується відповідачем, при розрахунку коефіцієнту стажу даний період не зараховується, оскільки це не передбачено нормами чинного пенсійного законодавства.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що період перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року безпідставно не зарахований до пільгового стажу позивача при повторному розгляді заяви від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у зв`язку з чим рішення відповідача № 92 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, є протиправним і підлягає скасуванню.

З приводу частини позовних вимог про зменшення пенсійного віку під час зарахування до пільгового стажу позивача періоду його перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року відповідно до положень п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Як установлено судом, позивач у контексті приписів ч. 5 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ має право на зарахування до його пільгового стажу часу (періоду) перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року згідно з положеннями п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ або пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (тобто за Списком № 2).

Відтак, позовні вимоги щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року із зменшенням віку згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ задоволенню не підлягають.

Натомість, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу періоду його перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року із зменшенням віку на підставі п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Стосовно частини позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах суд зазначає про таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначав Верховних Суд у постановах від 26.07.2019 року у справі № 815/5485/14, від 10.09.2019 року у справі № 818/985/18, від 26.12.2019 року у справі № 810/637/18 та у інших постановах завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного суду є контроль легальності (тобто контроль за легітимністю прийняття рішень, вчинення дії або допущення бездіяльності).

Згідно ст. 58 Закону № 1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17 зазначено, що вирішення питання про призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки відповідачем ще не вирішено питання про зарахування стажу.

Відтак, зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію із зарахуванням певних періодів до його пільгового стажу не є належним способом захисту прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 92 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким позивачу, ОСОБА_1 , було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача, ОСОБА_1 , від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та із зменшенням віку за Списком № 2 згідно з п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині обчислення пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% заробітної плати (доходу) позивача, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 року № 345-V "Про підвищення престижності шахтарської праці" мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної згідно зі статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія.

З огляду на те, що станом на момент прийняття даного рішення відповідачем ще не проводився перерахунок пенсії позивача з урахуванням висновків, наведених у даному рішенні, наразі відсутні обґрунтовані підстави вважати, що під час проведення такого перерахунку відповідач не враховує вимоги ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" щодо обчислення мінімального розміру пенсії позивача.

У зв`язку з викладеним позовні вимоги у частині обчислення пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% заробітної плати (доходу) позивача, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є передчасними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, судові витрати ним понесено не було, отже, відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись приписами Конституції України, Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про охорону праці", "Про підвищення престижності шахтарської праці", положеннями постанов Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", наказом Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 92 від 13.09.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 05.07.2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 часу перебування на інвалідності з 05.09.2008 року по 05.07.2021 року та із зменшенням віку за Списком № 2 згідно з п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 05 грудня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч