Справа № 200/3734/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року Справа№200/3734/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головучого судді Трояновой О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення 61 від 16.06.2021 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до пільгового трудового стажу періоду служби в збройних силах та періоди роботи з повним робочим днем в шахті з врахуванням кратності з розрахунком до нього кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідного пільгового стажу за Списком 1 виробництв, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , трудової книжки НОМЕР_2 з 22.06.1993 по 31.08.1993 року, з 28.06.1994 по 31.08.1994 року, з 28.06.1995 по 30.09.1995 року, з 15.09.1996 по 30.11.1996 року, з 04.12.1996 по 14.11.1997 року, з 05.01.1998 по 26.07.2000 року, з 27.07.2000 по 19.05.2003 року, з 20.05.2003 по 01.06.2003 року, з 02.06.2003 по 06.07.2003 року, 07.07.2003 по 01.08.2014 року, з 10.06.2019 по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 по 08.06.2022 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без участі позивача задоволено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року залучено Головне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до участі у справі 200/3734/22 в якості в якості другого відповідача.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Законом України від 24 лютого 2022 року N2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ 14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на 13 грудня 2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд продовжує розгляд і вирішення справи в письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що рішенням відповідача 1 61 від 16.06.2022 року йому відмовлено у призначенні пенсії. Зазначив, що до його пільгового стажу зараховано лише 2 роки 6 місяців, проте до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 05.01.1998 р. по 31.07.2014 р. у зв`язку з відсутністю рішення комісії про підтвердження пільгового стажу роботи. Зазначив, що рішення комісії про підтвердження пільгового стажу роботи необхідно лише коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах. Крім того, зазначив, що відповідачем 1 не враховано пільговий стаж провідних професій з повним робочим днем в шахті з урахуванням кратності - з урахуванням до нього кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці. Рішення відповідача 1 61 від 16.06.2022 року вважає протиправним, просив задовольнити позов.

Відповідачем 1 через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 08.06.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1. До страхового стажу позивача зараховано всі періоди роботи. Стаж позивача на дату звернення складає: страховий стаж - 27 років 10 місяців, пільговий стаж - 2 роки 6 місяців. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 05.01.1998 по 31.07.2014 у зв`язку з відсутністю рішення комісії про підтвердження пільгового стажу роботи. Розглянувши надані позивачем документи, на вимогу до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішенням 61 від 16.06.2022, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1.

Відповідач 2 через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 08.06.2022 року позивач звернувся до управління із з заявою про призначення пенсії відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 21 днів, в тому числі стаж роботи за Списком 1 2 роки 6 місяців. Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на ДВАТ ш/у «Луганське» з 05.01.1998 по 31.07.2014 зазначив, що в порушення пункту 20 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 року 22-1, позивачем не надано довідки, уточнюючі пільговий характер роботи за вищевказані періоди. Позивачем не було надано пакет документів для підтвердження пільгового стажу комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Отже, позивачем порушені вимоги п. 11 Постанови 18-1, щодо не надання документів для розгляду на комісії. Таким чином, позивачем не дотримано порядок з підтвердження стажу роботи на ліквідованих підприємствах з 05.01.1998 по 31.07.2014 на ДВАТ ш/у «Луганське». Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.06.1993 р. по 31.08.1993 р., з 28.06.1994 р. по 31.08.1994 р., з 28.06.1995 р. по 30.09.1995 р., з 15.09.1996 р. по 30.11.1996 р. зазначив, що записи у трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці і подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим. Довідки уточнюючі пільговий характер роботи за зазначені періоди роботи позивачем не надавались. Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 04.12.1996 по 14.11.1997 зазначив, що зазначений період не зараховано у зв`язку з відсутністю пільгової роботи протягом трьох місяців після проходження військової служби. Щодо не зарахування періоду простою з 01.04.2020 по 25.06.2020 року на ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році. Вважає, що судом має бути надано оцінку тривалості періоду простою позивача від підземних робіт та їх співвідношенню до робочого часу. Крім того, праця позивача повний робочий день під землею на посадах, віднесених до Списку 1 у спірний період часу (простой) не підтверджується довідкою про спуски позивача у шахту. Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача щодо зарахування всього часу знаходження в простої з 01.04.2020 по 25.06.2020 року, що складає 2 місяці 24 днів, що більше 1 календарного місяця в календарному році, не підлягають задоволенню. Вважає, що рішення відповідача 1 від 10.06.2022 року 61 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_2 є правомірним.

Крім того, позивачем подано на адресу суду відповідь на відзив відповідача 1 та відповідача 2, зміст яких аналогічний викладеному у позовній заяві.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_4 ), є внутрішньо переміщеною особою (довідка від 11.02.2021 року 1422-, та особою, що претендує на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () та відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є суб`єктами владних повноважень - органами виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

08.06.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22 червня 1993 року, що ОСОБА_1 працював у Стахановському будівельному управлінні тресту «Стахановвуглебуд» у період з 22.06.1993 по 31.08.1993 року, а саме:

- на підставі наказу 66к від 24.06.1993 року прийнято учнем прохідника, зайнятий на підземній роботі повний робочий день для проходження виробничої практики;

- на підставі наказу 91к від 30.08.1993 року звільнено по закінченню строку практики.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22 червня 1993 року, що ОСОБА_1 працював у Стахановському ШПУ тресту «Стахановвуглебуд» у період з 28.06.1994 по 31.08.1994 року, а саме:

- на підставі наказу 39/к від 23.06.1994 року прийнято учнем прохідника з повним робочим днем на підземній роботі;

- на підставі наказу 60/к від 31.08.1994 року звільнено у зв`язку із закінченням строку виробничої практики.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22 червня 1993 року, що ОСОБА_1 працював у Шахті ім. А.Ф. Засядько у період з 28.06.1995 по 30.09.1995 року, а саме:

- на підставі наказу 1054-к від 29.06.1985 року прийнято прохідником 4 розряду з повним робочим днем у шахті;

- на підставі наказу 1655-к від 04.10.1995 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22 червня 1993 року, що ОСОБА_1 працював у Стахановському ШБУ треста «Стахановвуглебуд» у період з 15.09.1996 по 30.11.1996 року, а саме:

- на підставі наказу 59к від 12.09.1996 року прийнято прохідником 4 розряду, зайнятий на підземній роботі повний робочий день;

- на підставі наказу 78к від 02.12.1996 року звільнено у зв`язку з призовом на військову службу пункт 3 статті 36 КЗпП України.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22 червня 1993 року, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних силах України у період з 04.12.1996 по 14.11.1997 року.

Зазначене підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_5 від 04.12.1996 року.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22 червня 1993 року, що ОСОБА_1 працював у Дочірньому підприємстві 2 ШУ «Луганське» ДХК «Луганськвугілля» у період з 05.01.1998 року, а саме:

- на підставі наказу 12/к від 06.01.1998 року прийнято підземним прохідником 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- на підставі наказу 687/к від 26.07.2000 року призначено підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею;

- на підставі наказу 445/к від 21.05.2003 року переведено прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- на підставі наказу 460/к від 26.05.2003 року направлено на курси машиністів гірничих виймальних машин;

- на підставі наказу 608/к від 04.07.2003 року направлено на виробничу практику учнем підземного машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем під землею;

- на підставі наказу 856/к від 04.09.2003 року переведено підземним машиністом гірничих виймальних машин 6 розряду з повним робочим днем під землею.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 листопада 2019 року у справі 428/7618/19 задоволено позов ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» про розірвання трудового договору. Розірвано трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та Відокремленим підрозділом шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» з 01.08.2014 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10 червня 2019 року, що ОСОБА_1 працював у ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» у період з 10.06.2019 по 25.01.2021 року, а саме:

- на підставі наказу 110к від 07.06.2019 року прийнято стажером машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті;

- на підставі наказу 1186к від 10.07.2019 року переведено машиністом гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

- на підставі 10 від 18.01.2021 року звільнено за переведенням до ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток».

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10 червня 2019 року, що ОСОБА_1 працює у ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» у період з 26.01.2021 року, а саме:

- на підставі наказу 1к від 22.01.2021 року прийнято за переведенням машиністом гірничих виїмкових машин підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті.

Крім того, в матеріалах справи містить довідка 33 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана 14.01.2022 року ВП «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про те, що позивач у період з 10.06.2019 року по 13.07.2019 року, з 14.07.2019 по 25.01.2021 року та з 26.01.2021 року виконував гірничі роботи за професіями, що передбачена Списком 1, підстава ПКМУ 461 від 24.06.2016 року, ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Додатково зазначено, що участі в забастовках не приймав, відпустка без збереження заробітної плати 22,23.06.2019 року 2 к.д., з 01.04.2020 по 25.06.2020 року простой ББУ, з 26.06.2020 по 12.07.2020 року щорічна відпустка.

Крім того, в матеріалах справи містить довідка 157 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана 27.05.2022 року ВП «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про те, що позивач у період з 26.01.2021 року виконував гірничі роботи за професіями, що передбачена Списком 1, підстава ПКМУ 461 від 24.06.2016 року, ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Додатково зазначено, що участі в забастовках не приймав, відпустка без збереження заробітної плати з 06.04.2022 по 23.05.2022 року 48 к.д.

Відповідно до розрахунку стажу позивача з програмного забезпечення органу Пенсійного фонду України, наданого відповідачем 2, до страхового стажу не зараховано період роботи 01.08.2014 року та з 01.04.2022 по 08.06.2022 року, до пільгового стажу за Списком 1 не зараховано періоди роботи з 22.06.1993 по 31.08.1993 року, з 28.06.1994 по 31.08.1994 року, з 28.06.1995 по 30.09.1995 року, з 15.09.1996 по 30.11.1996 року, з 04.12.1996 по 14.11.1997 року, з 05.01.1998 по 26.07.2000 року, з 27.07.2000 по 19.05.2003 року, з 20.05.2003 по 01.06.2003 року, з 02.06.2003 по 06.07.2003 року, 07.07.2003 по 01.08.2014 року, з 22.06.2019 по 23.06.2019 року, з 01.04.2020 по 25.06.2020 року. До пільгового стажу зараховано періоди роботи з 10.06.2019 по 21.06.2019 року, з 24.06.2019 по 31.03.2020 року, з 26.06.2020 по 25.01.2021 року та з 26.01.2021 по 31.03.2022 року.

16.06.2021 року відповідачем 1 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 61. Рішення обґрунтоване тим, що необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 10 місяців 21 день. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 05.01.1998 по 31.07.2014 року у зв`язку з відсутністю рішення комісії про підтвердження пільгового стажу роботи. Пільговий стаж особи становить 2 роки 6 місяців. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні пенсії через незарахування до страхового та пільгового стажу позивача певних періодів роботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 1058-1V.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року 1058-IV (надалі- Закон 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до вимог частини 3 статті 114 Закону 1058 Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків 1 або 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком 1 або 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі 686/19687/14а.

Більше того, суд наголошує, що з вищевикладеного вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 07.03.2018р. у справі 233/2084/17 провадження К/9901/2399/17.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 58.

Суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач виконував роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, занятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа 275/615/17 (К/9901/768/17).

Суд зазначає, що єдиною підставою для не зарахування позивачу спірного періоду праці з 05.01.1998 по 31.07.2014 роки в Дочірньому підприємстві 2 ШУ «Луганське» ДХК «Луганськвугілля», як зазначено відповідачем 1 у рішенні від 16.06.2022 року 61 про відмову в призначенні пенсії слугувала відсутність рішення комісії про підтвердження пільгового стажу роботи.

Суд погоджується з тим, що механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника регулюється Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за 1231/13105 (далі Порядок 18-1).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії) (пункт 3 Порядку 18-1).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (пункт 4 Порядку 18-1).

Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудова книжка; документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема: довідка про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи (пункт 11 Порядку 18-1).

Територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, територіальний орган Пенсійного фонду України запрошує та опитує свідка (пункт 12 Порядку 18-1).

Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії (пункт 13 Порядку 18-1).

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення. (пункт 14 Порядку 18-1).

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказаний порядок прийнято відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 cерпня 1993 637.

Суд зазначає, що відповідачем не враховано, що механізм підтвердження Комісією ПФУ періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника вимагається, якщо трудова книжка є втраченою, якщо відсутні необхідні записи або неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Судом встановлено вище, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Тому, за наявності у трудовій книжці достатніх відомостей для підтвердження трудового стажу, підстави для розгляду Комісією ПФУ питання наявності трудового стажу відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі 588/647/17 ( К/9901/2643/18).

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі 234/13910/17 виклав висновок про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи зазначене, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника вимагається, якщо трудова книжка є втраченою, якщо відсутні необхідні записи або неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Окрім того, як вбачається з виписки з індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ОК-5, сформованої відповідачем, у період 1998-2001 роки, позивач має спеціальний стаж за кодом ЗПЗ014А2 та ЗП3014А4.

Згідно із довідником категорій страхувальників, які сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 22-2 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Додаток 3):

код ЗПЗ014А2 - Працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня.

код ЗП3014А4 - Інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року 202.

Таким чином, в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України наявні відомості, що позивач у спірному періоді працював на підземних роботах з повним робочим днем, - за списками робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, професії позивача підземним гірничим майстром, прохідником, машиністом гірничих виймальних машин передбачені Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року 162.

Відтак, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком 1 період роботи з 05.01.1998 по 31.07.2014 роки в Дочірньому підприємстві 2 ШУ «Луганське» ДХК «Луганськвугілля». Належних підстав для такого незарахування до пільгового стажу позивача за Списком 1 не зазначено та судовим розглядом не встановлено.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в даному випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.06.1993 по 31.08.1993 року, з 28.06.1994 по 31.08.1994 року, з 28.06.1995 по 30.09.1995 року, з 15.09.1996 по 30.11.1996 року, з 04.12.1996 по 14.11.1997 року, 01.08.2014 року, з 10.06.2019 по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 по 08.06.2022 року суд зазначає, що Пенсійний фонд наділений повноваженнями щодо призначення пенсії. Після отримання заяви позивача про призначення пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи позивача.

Суд звертає увагу, що у спірному рішенні від 16.06.2022 року 61 відповідачем не визначено періодів, які не зараховані позивачеві до страхового та пільгового стажу роботи, та які зараховані до такого стажу, не здійснено оцінки представлених документів, посилання на них та на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не були зараховані.

У відзиві відповідача 2 зазначено, що позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 22.06.1993 р. по 31.08.1993 р., з 28.06.1994 р. по 31.08.1994 р., з 28.06.1995 р. по 30.09.1995 р., з 15.09.1996 р. по 30.11.1996 р., у зв`язку з не наданням позивачем пільгових довідок, періоду проходження військової служби з 04.12.1996 по 14.11.1997 року, у зв`язку з відсутністю пільгової роботи протягом трьох місяців після проходження військової служби, періоду простою з 01.04.2020 по 25.06.2020 року, оскільки праця позивача повний робочий день під землею на посадах, віднесених до Списку 1 у спірний період часу (простой) не підтверджується довідкою про спуски позивача у шахту.

При цьому, судом встановлено з рішення від 16.06.2022 року 61 та відзиву відповідача 1, що останні не містять відомостей щодо не зарахування вищезазначених періодів роботи з зазначених підстав, так само як і періодів роботи позивача 01.08.2014 року, з 01.04.2022 по 08.06.2022 року, періоду простою з 22.06.2019 по 23.06.2019 року, та обґрунтування причин такого не зарахування.

Крім того, судом встановлено з рішення від 16.06.2022 року 61 та відзиву відповідача 1, що останні не містять відомостей щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи 01.08.2014 року та з 01.04.2022 року по 08.06.2022 року.

Отже, відсутність у рішенні про відмову в призначенні пенсії від 16.06.2022 року 61 мотивів не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи окремих періодів, та наявність розбіжностей вказаного у рішенні та позовних вимогах, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначенні періоди роботи не зараховані до пільгового стажу, і чи свідчить це про те, що відповідач діяв необґрунтовано, та без додержання вимог до відповідного рішення органу, уповноваженого на призначення пенсії.

Спірне рішення пенсійного органу не містить у собі жодної обгрунтованої конкретизації щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи та періодів простою позивача, посилання на норми діючого законодавства, які стали підставою для незарахування певних періодів роботи до пільгового стажу за Списком 1, крім того, за змістом рішення відсутній аналіз причин зарахування чи відмови у зарахуванні спірних періодів роботи, отже, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно має бути чітким та зрозумілим.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право органів державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. Однак, в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати дискреційні повноваження, користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року 21-87а13.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі 348/2160/15-а.

При вирішені цього спору суд керується ч.2 ст.2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України: Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі означає, що суб`єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача 1 з підстав його не обґрунтованості.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу.

Суд звертає увагу, що відповідачем 1 не прийнято обґрунтоване рішення по суті вимог. В свою чергу, зміст спірного рішення дозволяє некоректне/різне тлумачення щодо періодів, які не були зараховані/та які були зараховані до пільгового стажу позивача, та їх причин такого не зарахування. Суд зазначає, що у суду відсутнє право на втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу щодо надання оцінки наявності у позивача саме права на призначення пенсії з такого наведеного (обґрунтування) змісту рішення пенсійного органу, оскільки визначення періодів зарахування або відмови у зарахування певної кількості днів до пільгового стажу повинні бути відображені у рішенні органу, що призначає пенсію, з посиланням на відповідні законодавчі норми.

Отже позовні вимоги про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди є передчасними.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, з огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення щодо призначення пенсії, з наведенням обґрунтувань причин його прийняття, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом правового захисту у даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області 61 від 16.06.2021 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 05.01.1998 по 31.07.2014 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 08.06.2022 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України « загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення в порядку, визначеному Законом України « загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зазначенням конкретної кількості днів, які підлягають для зарахування до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 , або відмови у зарахуванні таких до страхового та пільгового стажу, із зазначенням відповідних періодів роботи, з відповідним посиланням на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не зараховані та за яких конкретно причин.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання зарахувати до пільгового трудового стажу періоду служби в збройних силах та періоди роботи з повним робочим днем в шахті з врахуванням кратності з розрахунком до нього кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідного пільгового стажу за Списком 1 суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року 8 (далі - Роз`яснення 8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України « пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Крім цього, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 року прийняв Постанову 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вважає, що посилання у роз`ясненні на ст. 14 Закону 1788 доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону 1058, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону 1788 до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» передбачає, що Положення Закону України « пенсійне забезпечення» застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Також суд не бачить суперечності між Роз`ясненням 8 і положеннями Закону 1058, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. (ст. 4 Закону 1058), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону 1788 та ст. 114 Закону 1058 не суперечить.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці.

Отже, суд вважає, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Судом враховано позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі 333/3704/16-а.

Суд звертає увагу, що застосування кратності можливе за умови наявності не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України « пенсійне забезпечення», та не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи.

Водночас, станом на дату прийняття спірного рішення про відмову у призначенні пенсії від 16.06.2022 року 61 у позивач було зараховано до пільгового стажу, передбаченого ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 2 роки 6 місяців.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Судом раніше встановлено, що у позивача станом на дату прийняття рішення зараховано до пільгового стажу за Списком 1 лише 2 роки 6 місяців, отже, положення Роз`яснення 8 не підлягають застосуванню.

Оскільки судом зобов`язано відповідача 2 розглянути заяву позивача від 08.06.2022 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зазначенням конкретної кількості днів, які підлягають для зарахування до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 , або відмови у зарахуванні таких до страхового та пільгового стажу, у суду відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині будуть порушені.

Враховуючи положення ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягають тільки порушені права. Тому права позивача в цій частині не порушені, такі вимоги є передчасними, та задоволенню не підлягають.

Із зазначених підстав задоволенню не підлягають позовні вимоги про зобов`язання розглянути заяву від 08.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 744,30 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 224-228, 241-247, 255, 258, 293-295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 61 від 16.06.2021 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) зарахувати до пільгового стажу за Списком 1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) період роботи з 05.01.1998 по 31.07.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 08.06.2022 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зазначенням конкретної кількості днів, які підлягають для зарахування до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 , або відмови у зарахуванні таких до страхового та пільгового стажу, із зазначенням відповідних періодів роботи, з відповідним посиланням на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не зараховані та за яких конкретно причин.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, юридична адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 372 (триста сімдесят дві) гривні 15 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 372 (триста сімдесят дві) гривні 15 коп.

Рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 13 грудня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Троянова