Справа № 580/243/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/243/22 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.11.2021 №9543/23-00-09-01.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 31.01.2020.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є 47.25 «Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах» (основний), іншими видами діяльності також є: 46.34 «Оптова торгівля напоями»; 56.30 «Обслуговування напоями»; 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування»; 47.29 «Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах»; 47.24 «Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах»; 47.23 «Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах»; 47.22 «Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах»; 11.01 «Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв».

На підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами та доповненнями) з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 05.05.2021 №817-П та направлень, працівниками Головного управління ДПС у Черкаській області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресами місць здійснення нею господарської діяльності, а саме: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; м. Черкаси, вул. Дахнівська перетин з вул. Мініна-Пожарського.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 24.05.2021 №3764/23-00-09-0122/ НОМЕР_1 .

Вказаною перевіркою зокрема встановлено, що 12.05.2021 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 працівниками Головного управління ДПС у Черкаській області під час здійснення фактичної перевірки виявлено у позивача виноробну продукцію без марок акцизного податку та з відсутнім належним маркуванням, вартість якої складає 2396,00 грн. 12.05.2021 ФОП ОСОБА_1 під час перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 надала копії документів (вх. від 17.05.2021 №16862/6, вх. від 19.05.2021 №17204/6, вх. від 21.05.2021 №17384/6) на 271 арк. Проте документів на виноробну продукцію в ПЄТ пляшках із вмістом спирту від 9-13% об., що знаходилась 12.05.2021 за адресою: АДРЕСА_2 без марок акцизного податку, з відсутнім належним маркуванням, зазначена в акті зняття залишків товарно-матеріальних цінностей №1, за № п/п № 1 на загальну суму 2 396,00 грн. не надано.

На підставі встановлених обставин Головним управлінням ДПС у Черкаській області винесено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2021 №4987/23-00-09-01, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 231 284грн.

Рішенням ДПС України скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, скасовано ППР ГУ ДПС у Черкаській області від 17.06.2021 №4987/23-00-09-01 в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 226 492 грн. за здійснення реалізації товарів, які необліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання, в іншій частині зазначене ППР залишено без змін.

Оскільки, рішенням про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення від 17.06.2021 № 4987/23-00-09-21 було скасовано частково, ГУ ДПС у Черкаській області було винесено нове податкове повідомлення - рішення від 24.11.2021 №9543/23-00-09-01, яким застосовано штрафні санкції на суму 4 792 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини регулюються Законом України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), який, в свою чергу, визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет (п. 177.10 ст. 177 ПК України).

Пунктом 85.2 ст. 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою п. 85.4 ст. 85 ПК України.

Статтею 20 Закону № 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.

Підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та/або зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку (перевищення кількості товару в наявності над облікованим товаром).

Облік таких товарів за правилами п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР повинен здійснюватися на складах та/або за місцем їх реалізації.

Оскільки у розділі V Закону № 265/95-ВР передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону, тому застосування санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР можливе до суб`єкта господарювання, який не облікував товар та виставив його на продаж у місці торгівлі.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV), відповідно до статті 3 якого бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Так, статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

До первинних документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать накладні та товарно-транспортні накладні, такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

12.05.2021 продавцю ОСОБА_2 було надано письмове звернення про отримання документів (їх належним чином завірених копій) про придбання підакцизних груп товарів до 19.05.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, платником податків в строк встановлений у зверненні про отримання документів, контролюючому органу 19.05.2021 із супровідним листом було надано (вручено) видаткові та товарно-транспортні накладні на підтвердження придбання виноробної продукції в ПЄТ пляшках із вмістом спирту від 9-13% об., що знаходилась 12.05.2021 за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Добровольського, буд. 5/1, зокрема: видаткова накладна №Б-000004083 від 25.11.2020 на суму 1800 грн. (постачальник ПАТ "Вікторія"), видаткова накладна від 02.12.2020 №Б-000004209 на суму 1590 грн. (постачальник ПАТ "Вікторія"), видаткова накладна від 04.12.2020 №КТМ-000062 на суму 3850,20 грн., видаткова накладна від 16.12.2020 № Б-000004420 на суму 2450 грн., видаткова накладна від 22.12.2020 №КТМ-000275 на суму 6250,44 грн., видаткова накладна від 30.12.2020 №Б-000004635 суму 2435 грн., видаткова накладна від 12.01.2021 №Б-0000080 на суму 1200 грн., від 26.01.2021 №КТМ-000244 на суму 5090,16грн., від 26.01.2021 №КТМ-00024 від 16.01.2021, від 28.04.2021 №Б-000001505 на суму 2750,04 грн.

Суд зазначає, що ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, свідчать про порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Однак, суд звертає увагу, що вимога про надання документів зобов`язувала надати документи до 19.02.2022, що і було зроблено позивачем, а тому відсутні підстави для висновку про порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Крім того, суд зазначає, що платник податків повинен таким чином організовувати свою діяльність, що б це давало змогу належним чином дотримуватись правил та процедур, встановлених податковим законодавством, у тому числі щодо забезпечення зберігання та своєчасного подання до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Норми ПК України кореспондуються із нормою частини другої статті 74 КАС України, згідно з якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наведені норми вимагають наявність документів на час складення податкової звітності, встановлюють правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила - виключення факту наявності документів на час складення податкової звітності (на момент проведення перевірки). Вони є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входять в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.

В той же час, платник податків, у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки. При тому вони мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Проте, як встановлено судом, контролюючим органом не відображено ані в акті перевірки, ані у вимозі про надання документів, факту відсутності останніх у місці продажу товару, а тому в силу ст. 74 КАС України не доведено їх відсутності під час перевірки.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №9543/23-00-09-01 від 24.11.2021.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Я.М.Собків

суддя В.В.Файдюк