Справа № 580/2392/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року справа № 580/2392/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.,

представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Ренгевич Л.М. (самопредставництво)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/2392/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області України про визнання протиправними дій про відмову у призначенні пенсії, скасування рішень про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання повторно розглянути заяву та призначити пенсію з 22.01.2022, -

встановив:

02.06.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком;

- скасувати рішення №57 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.01.2022 про відмову у призначенні пенсії та рішення №57 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 15.04.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та призначити пенсію з 01.01.2022.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу наявність необхідного страхового стажу підтверджується записами у трудовій книжці, відповідно до яких страховий стаж за період з 01.09.1979 по 02.09.2002 складає 22 роки 8 місяців та 27 днів, та даними системи персоніфікованого обліку, що підтверджується довідкою форми ОК-5, згідно якої страховий стаж за період підприємницької діяльності з 01.01.2006 по 31.12.2010 і з 01.07.2014 по 31.12.2014 складає 5 років 6 місяців. Крім цього позивач надав докази сплати страхових внесків за період підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 31.12.2005. Таким чином страховий стаж складає 29 років 2 місяці 27 днів і згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є достатнім для призначення пенсії за віком.

Ухвалою судді від 10.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 13.09.2022 справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20.10.2022 до участі у справі у якості співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 20.10.2022 до участі у справі у якості співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 09.11.2022 надав письмові пояснення, у яких зазначив, що 24.01.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком і під час прийому позивача було повідомлено про те, що позивач має право надати довідку про заробітну плату до 2000 року, про відсутність страхового стажу до 2005 року, підтвердити стаж підприємницької діяльності до 2005 року. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яким за результатами розгляду заяви прийнято рішення від 28.01.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком від 28.01.2022 через відсутність необхідного страхового стажу 29 років; станом на 28.01.2022 страховий стаж позивача становив 25 років 0 місяців 9 днів, а для визначення права на пенсію 27 років 4 місяці 19 днів.

Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із ст. 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). 18.02.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про зарахування періоду підприємницької діяльності до страхового стажу періоду з 01.01.2005 до 31.12.2005, та надав документи на підтвердження сплати єдиного внеску, і вказаний період був зарахований до страхового стажу позивача та повідомлено, що позивач має право повторно подати заяву про призначення пенсії за віком.

У подальшому 14.04.2022 позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком, виконавцем якої за принципом екстериторіальності було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та за результатом її розгляду прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 15.04.2022 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років, оскільки станом на 15.04.2022 страховий стаж позивача для визначення права на пенсію складає 27 років 10 місяців 23 дні.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив з підстав відсутності у позивача необхідного страхового стажу 29 років. Страховий стаж, який дає право позивачу на призначення пенсії за віком, складає 27 років 10 місяців 25 днів. Під час підготовки матеріалів на виконання ухвали про відкриття провадження у справі доопрацьовано рішення про відмову у призначенні пенсії і до страхового стажу не зараховано період роботи з 05.06.1998 по 28.11.1998, оскільки у наказі на звільнення наявне виправлення, достовірність якого не засвідчено належним чином і для зарахування даного періоду необхідно надати уточнюючу довідку. За результатами опрацювання прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №57 від 08.11.2022.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області відзиву на позовну заяву не надав.

Позивач надав відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якій вказав, що у заяві позивача від 14.04.2022 про призначення пенсії не вказано про необхідність подання уточнюючої довідки за період роботи з 05.06.1998 по 28.11.1998, і відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача і відповідні запити зроблені тільки 12.07.2022. Крім цього формальні неточності у документах за загальним правилом не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Також у розрахунку страхового стажу неправильно вказано період навчання позивача з 01.09.1979 по 6.02.1985.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив такі фактичні обставини.

24.01.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При прийнятті заяви позивач був повідомлений про те, що має право надати довідку про заробітну плату до 2000 року та необхідність підтвердити періоди роботи з 05.05.1998 по 28.11.1998. а також стаж підприємницької діяльності до 2005 року та відсутність страхового стажу за 2005 рік.

На підтвердження страхового стажу позивач надав трудову книжку НОМЕР_1 та копію диплому про навчання НОМЕР_2 від 01.03.1985.

Після подання заяви про призначення пенсії від 24.01.2022 позивач протягом 10 днів додаткові документи не надав, у зв`язку з чим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №57 від 28.01.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме: необхідний стаж для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 29 років; страховий стаж позивача становить 25 років 0 місяців 9 днів, а для визначення права на призначення пенсії 27 років 4 місяці 19 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 31.12.2005 згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ЩК-5 від 25.01.2022, оскільки за вказаний період не підтверджена сплата страхових внесків.

17.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 01.01.2005 по 31.12.2005 та надав відомості про сплату страхових внесків за вказаний період.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 12.03.2022 повідомив позивача про те, що у системі персоніфікованого обліку наявна інформація про сплату позивачем страхових внесків за період з 01.01.2005 по 31.12.2005, тому позивач має право повторно подати заяву про призначення пенсії за віком.

14.04.2022 позивач повторно подав заяву про призначення пенсії за віком, проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.04.2022 №57 позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстави відсутності необхідного страхового стажу, а саме: необхідний страховий стаж для призначення пенсії 29 років, страховий стаж позивача становить 25 років 8 місяців 28 днів.

У подальшому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу №57 від 08.11.2022, згідно з яким необхідний страховий стаж становить 29 років, трудовий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 25 днів. Страховий стаж становить 25 років 3 місяці 25 днів. За результатами повторного розгляду документів за записами трудової книжки НОМЕР_1 не зараховано період роботи з 05.05.1998 по 08.11.1998, оскільки вбачається виправлення в наказі та даті наказу на звільнення, яке не завірено належним чином. Для зарахування вказаного періоду необхідно надати уточнюючу довідку.

Згідно розрахунку форми РС-право (а.с. 154) до страхового стажу позивача зараховано:

З 01.09.1979 по 14.02.1985 5 років 5 місяців 16 днів, навчання в Київському політехнічному інституті згідно копії диплому МВ №957225

з 06.05.1985 по 21.08.1987 - 2 роки 3 місяці 16 днів, робота у виробничому об`єднанні «Томсктрансгаз»;

з 15.09.1987 по 06.04.1989 1 рік 6 місяців 22 дні, робота у виробничому об`єднанні «Азот»;

з 07.04.1989 по 08.04.1991 2 роки 0 місяців 2 дні, робота у виробничому будівельно-монтажному об`єднанні «Черкасибуд»;

з 05.05.1991 по 25.07.1991 - 2 місяці 21 день, робота у Черкаському об`єднанні «Азот»;

з 26.07.1991 по 10.03.1995 3 роки 7 місяців 15 днів, робота у Черкаському об`єднанні «Азот»;

з 14.03.1995 по 04.05.1998 3 роки 1 місяць 21 день, робота на підприємстві «Черкасиагроспецмонтаж»;

з 01.01.1999 по 31.01.1999 1 місяць, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

з 01.10.1999 по 02.09.2002 2 роки 11 місяців 2 дні, робота у ТОВ «Тимпан»:

з 01.01.2005 по 31.03.2005 3 місяці, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

з 01.04.2005 по 31.12.2010 5 років 9 місяців, підприємець, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

з 01.07.2014 по 31.12.2014 6 місяців, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

з 01.11.2020 по 25.11.2020 1 місяць, згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Загальний стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, склав 27 років 10 місяців 25 днів.

До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, не враховано період роботи з 05.05.1998 по 28.11.1998, всього 6 місяців 23 дні, у філіалі ОАО «Трест СКМН», район Крайньої Півночі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи суд зазначає наступне.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-1V є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення. перерахунку і виплати пенсій.

Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону №1058, частина перша якої передбачає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Судом встановлено, що позивач досяг віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже необхідний страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком, складає 29 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону №1058).

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991

№ 1788-XII (далі Закон №1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Зважаючи на ту обставину, що Закон №1058 набрав законної сили з 01.01.2004, з вказаної дати страховий стаж обраховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а до цієї дати відповідно до Закону №1788.

Згідно ч. 1 ст. 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що до стажу позивача зараховані:

- період навчання з 01.09.1979 по 01.03.1985 5 років 5 місяців 16 днів,

- періоди роботи згідно трудової книжки АТ-11 № НОМЕР_3 : з 06.05.1985 по 21.08.1987 - 2 роки 3 місяці 16 днів, з 15.09.1987 по 06.04.1989 1 рік 6 місяців 22 дні, з 07.04.1989 по 08.04.1991 2 роки 0 місяців 2 дні, з 05.05.1991 по 25.07.1991 - 2 місяці 21 день, з 26.07.1991 по 10.03.1995 3 роки 7 місяців 15 днів, з 14.03.1995 по 04.05.1998 3 роки 1 місяць 21 день; з 01.10.1999 по 02.09.2002 2 роки 11 місяців 2 дні;

- страховий стаж роботи згідно довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: з 01.01.1999 по 31.01.1999 1 місяць, з 01.01.2005 по 31.03.2005 3 місяці, з 01.04.2005 по 31.12.2010 5 років 9 місяців, з 01.07.2014 по 31.12.2014 6 місяців, з 01.11.2020 по 25.11.2020 1 місяць.

Всього стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, склав 27 років 10 місяців 25 днів.

Щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи з 05.05.1998 по 28.11.1998 у філіалі ОАО «Трест СКМН», район Крайньої Півночі суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи, або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення. характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже підтвердження страхового стажу довідками підприємств, установ, організацій чи іншими документами вимагається лише у разі відсутності трудової книжки, а також коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи, або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Порядок ведення трудових книжок визначається Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі Інструкція №58).

Згідно пункту 1.1 Інструкції №58 Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно пункту 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно пункту 2.4. Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером,

чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються

печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження

та заохочення.

Згідно пункту 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Згідно пункту 2.15 інструкції №58 якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Зі змісту трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював у філії ОАО «Трест СКМН» району Крайньої Півночі з 05.05.1998 згідно наказу про прийом на роботу №49 від 25.05.1998 по 28.11.1998 згідно наказу про звільнення №132 від 25.11.1998, у якому наявні виправлення у номері та даті наказу.

Проте у даті звільнення позивача, а саме: 28.11.1998, виправлення відсутні, тому суд дійшов висновку, що виправлення у номері та даті наказу про звільнення є формальним недоліком, який не є підставою для відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи з 05.05.1998 по 28.11.1998 , всього 6 місяців 23 дні. Отже вказаний період роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до трудового стажу позивача періоду навчання в інституті з 01.09.1979 по 14.02.1985 судом встановлено, що диплом НОМЕР_4 виданий 01.03.1985, водночас рішення Державної екзаменаційної комісії про присвоєння позивачу кваліфікації прийнято 16.02.1985.

Згідно п. 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Су погоджується з доводами відповідача про те, що період навчання позивача в Київському ордена Леніна політехнічному інституті тривав з 01.09.1979 по 16.02.1985, тобто по дату рішення Державної екзаменаційної комісії про присвоєння кваліфікації, а не по дату видання диплому, отже період з 17.02.1985 по 01.03.1985 не є періодом навчання та до трудового стажу позивача не зараховується.

Зважаючи на ту обставину, що пенсія за віком призначається чоловікам за наявності трудового стажу 29 років, а трудовий стаж позивача становить 28 років 5 місяців 18 днів (27.р. 10 міс. 25 дн. + 6 міс. 23 дн.), позивач не набув право на призначення пенсії за віком, тому оскаржувані рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 28.01.2022 №57 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.04.2022 №57 прийняті на законних підставах і скасуванню не підлягають.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 8 грудня 2022 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО