Справа № 500/109/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/109/22 пров. № А/857/12416/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Юник А.А.

за участю представників:

від позивача Пасічник А.З.

від відповідача Колодовський О.В.

3-я особа - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну Бучацької міської ради Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року та на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №500/109/22 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бучацької міської ради Тернопільської області треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» - про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя Баранюк А.З., м.Тернопіль, проголошено о 12:41:39, повне судове рішення складено 20 липня 2022 року), -

В С Т А Н О В И В:

06.01.2022 ОСОБА_2 (позивач, ОСОБА_2 ) звернувся із позовом до Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області (відповідач), треті особи - ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області №1649 від 08.10.2021 «Про затвердження детального плану території для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 »;

- зобов`язати Бучацьку міську раду Чортківського району Тернопільської області, рішенням, передбачити у детальному плані території площею 0,1250 га для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 до земельної ділянки кадастровий номер 602:002:1457, площею 0,1133 га, власником якої є ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірним рішенням органу місцевого самоврядування затверджено детальний план території площею 0,1250 га для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 . При цьому, незважаючи на заяви позивача щодо обговорення питання передбачення такого заїзду на громадських слуханнях, таке питання вирішено не було, а відтак заїзд до земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 не передбачено. Позивач вважав, що спірне рішення порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області №1649 від 08 жовтня 2021 року «Про затвердження детального плану території для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 »;

- визнано протиправною бездіяльність Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, яка полягає у відсутності належного розгляду заяв ОСОБА_2 від 02 серпня 2021 року та від 16 серпня 2021 року про врахування заїзду до земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1457 у детальному плані території для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано Бучацьку міську раду Чортківського району Тернопільської області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 від 02 серпня 2021 року та від 16 серпня 2021 року про врахування заїзду до земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1457 у детальному плані території для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, у задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у Бучацької міської ради не було передбачених законом підстав для прийняття оскарженого рішення, оскільки спірні питання між позивачем та відповідачем не розглядались погоджувальною комісією, а відтак було порушено процедуру його прийняття. Щодо решти вимог суд першої інстанції дійшов висновку про їх безпідставність з огляду на те, що задоволення таких вимог становитиме втручання у компетенцію відповідача.

Не погодившись із рішенням суд першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Бучацька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо процедурних порушень. Так, вважає, що утворення погоджувальної комісії у даній ситуації не є обов`язковим. При цьому зазначає, що позивач не є мешканцем міста Бучач, а відтак не є представником громадськості цього населеного пункту і не може брати участь у громадських слуханнях щодо питань розвитку, планування цього міста. Також доводи скарги стосуються того, що, на думку відповідача, суд першої інстанції не встановив чи має місце порушення прав та інтересів особи. Вважає, що позивач не довів факту порушення його особистих прав та інтересів.

У вересні 2022 року скаржник подав заяву про доповнення до апеляційної скарги, в якій просить також скасувати додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року. Зазначає, що це рішення прийнято на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.08.2022, яке вважає протиправним, а відповідно підлягає скасуванню.

У відповідь на апеляційну скаргу третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» подало відзив, в якій підтримує вимоги скаржника. Зміст відзиву та його доводи повністю тотожні змісту апеляційної скарги. Просить скаргу задовольнити, скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.08.2022.

Також, відзив на апеляційну скаргу подав позивач, в якому зазначає, що погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним. З огляду на те, що відповідач не дотримався процедури прийняття нормативного акту, а саме рішення своєю суттю порушує його права та законні інтереси на доступ до земельної ділянки, спірне рішення підлягає скасуванню. Крім того, просить стягнути зі скаржника витрати на правову допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представники учасників справи підтримують свої позиції викладені у заявах по суті справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що згідно договору купівлі-продажу від 26.02.2020, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , позивач придбав земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1311, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Площа вказаної земельної ділянки становить 0,1465 га.

Рішенням Бучацької міської ради від 01.09.2020 №145 надано дозвіл позивачу на облаштування заїзду до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:002:1311 у відповідності до проектного опрацювання розміщення магазину.

В подальшому, за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1311 було поділено на дві окремих земельних ділянки в наступному порядку: земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0332 га; земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,1133 га з виготовленням технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

В результаті вказаного поділу утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1457 (площею 0,1133 га) власниками якої є подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:1456 (площею 00332), яка за договором дарування перейшла у власність ОСОБА_5 .

Земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:1457 площею 0,1133 га межує: з землями комунальної власності на території м.Бучач з цільовим призначенням землі загального користування; з земельною ділянкою ОСОБА_5 ; з земельною ділянкою комунальної власності Бучацької міської ради, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови площею 0,32 га з кадастровим номером :02:002:1312, та перебуває у користуванні за договором оренди від 31.08.2021 у ТОВ «АТБ-Маркет», ТОВ «БУКООП» ТОВ «Тернопільавтотранс»; з земельною ділянкою, яка належить позивачу площею 0,07 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером :02:002:0001.

Рішенням від 01.06.2021 №860 Бучацька міська рада, розглянувши заяви ТОВ «БУКООП» та ТОВ «АТБ-Маркет», надано дозвіл на розроблення детального плану території для влаштування автостоянки в межах населеного пункту в АДРЕСА_1 на земельну ділянку орієнтованою площею 0,11 га на території Бучацької міської ради.

Детальний план території земельної ділянки у АДРЕСА_1 для влаштування автостоянки розроблений КП «Бучацьке архітектурно - проектне бюро». Відповідно до Договору на створення (передачу) проектно-вишукувальної документації від 12липня 2021 року № 22а/2021 замовником виготовлення детального плану було ТОВ «АТБ-Маркет».

02.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив врахувати, що його земельна ділянка, з кадастровим номером :02:002:1457, безпосередньо межує із земельною ділянкою, на якій планується влаштування стоянки автомобільного транспорту. Заїзд до його земельної ділянки можливий виключно через стоянку. Тому просив при виготовленні детального плану території автостоянки по вул. Галицькій передбачити проїзд до його земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1457.

Надалі, позивач звернувся до відповідача із заявою від 16.08.2021, в якій просив під час громадського обговорення детального плану передбачити проїзд до його земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:1457.

Громадські слухання Бучацької територіальної громади щодо врахування громадських інтересів під час розроблення містобудівної документації детального плану території для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 відбулися 28.09.2021, які оформлені протоколом №1 від 28.09.2021, та згідно якого вирішено погодити детальний план території та рекомендувати сесії Бучацької міської ради затвердити детальний план території площею 0,1250 га для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 .

Як слідує із змісту протоколу громадських слухань №1 від 28.09.2021 пропозиції позивача щодо забезпечення детальним планом території проїзду до належної йому земельної ділянки були предметом обговорення на громадських слуханнях, також було здійснено виїзд на місце розташування земельних ділянок.

Так, на громадських слуханнях представник виконавця детального плану території КП «Бучацьке архітектурно - проектне бюро» зазначив, що якщо б поділ земельних ділянок відбувся до того часу, коли розроблявся детальний план території, таке зауваження могло б враховуватись, але оскільки детальний план території був на стадії обговорення (був виконаний), а земельна ділянка про яку говорить заявник відчужувалась пізніше, таких моментів не могло бути враховано. Отже, як слідує із змісту протоколу громадських слухань №1 від 28.09.2021, прийнято рішення, яким рекомендовано затвердити детальний план території без урахування пропозиції позивача.

08.10.2021, розглянувши детальний план території для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 , виготовлений КП «Бучацьке архітектурно-проектне бюро», а також заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про те, що даним детальним планом не передбачений заїзд до їх земельних ділянок, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин та планування територій Бучацька міська рада прийняла рішення №1649, яким затвердила детальний план території площею 0,1250 га для влаштування автостоянки по АДРЕСА_1 .

11.10.2021 відповідач листом повідомив позивача про те, що комісія дійшла висновку про недоцільність влаштування заїзду до його земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:1457 через територію автостоянки.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI) детальний план території це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація» це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 вказаного Закону.

Відповідно до положень частини 1 ст. 19 Закону № 3038-VI детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Детальний план території розробляється за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальні плани територій одночасно з їх затвердженням стають невід`ємними складовими генерального плану населеного пункту та/або комплексного плану.

Згідно із положеннями частин 4, 5, 6 ст. 16 Закону № 3038-VI детальний план території визначає:

1) принципи планувально-просторової організації забудови;

2) червоні лінії та лінії регулювання забудови;

3) у межах визначеного комплексним планом, генеральним планом населеного пункту функціонального призначення режим та параметри забудови території, розподіл територій згідно з будівельними нормами;

4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;

5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування;

6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови;

7) черговість та обсяги інженерної підготовки території;

8) систему інженерних мереж;

9) порядок організації транспортного і пішохідного руху;

10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 8 Закону № 3038-VI детальний план території розглядається і затверджується сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 21 Закону № 3038-VI громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: комплексні плани, генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється.

Необхідність проведення громадського обговорення передбачено також п. 17 «Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 555 (далі Порядок №555), відповідно до якого затвердження містобудівної документації без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється. Матеріали щодо розгляду пропозицій громадськості є невід`ємною складовою зазначеної документації.

Згідно з ч. ч. 3, 5-9 ст. 21 Закону № 3038-VI замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати, зокрема, повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні.

Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія. Погоджувальна комісія протягом двох тижнів після її створення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення цих пропозицій (зауважень). У разі неспроможності погоджувальної комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті відповідним органом місцевого самоврядування рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації.

Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів. Особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність.

Як встановлено судом, позивач 02 серпня 2021 року та 16 серпня 2021 року звертався до відповідача щодо врахування можливості проїзду до його земельної ділянки в детальному плані під час проведення громадських слухань.

Бучацькою міською радою проводились громадські слухання з обговорення проекту спірного детального плану території, що підтверджується протоколом громадських слухань від 28 вересня 2021 року. Під час проведення громадських слухань, розглядалась заява позивача щодо проїзду до його земельної ділянки. За результатами обговорення було вирішено погодити детальний план території для влаштування автостоянки по вул. Галицька, 10 в м. Бучач Чортківського району Тернопільської області без врахування пропозицій позивача. Також питання облаштування проїзду до належної позивачу земельної ділянки розглядалося сесією Бучацької ради при прийнятті оскаржуваного рішення

При цьому, погоджувальна комісія для розгляду звернень позивача відповідачем не створювалася.

Суд першої інстанції у своїх висновках дійшов висновку про те, що відповідач порушив процедуру прийняття рішення, оскільки не створив погоджувальної комісії. Разом з тим такий висновок не враховує наступних обставин.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Наведеним положенням Основного Закону України кореспондує частина перша ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на день звернення до суду), якою передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, у розумінні частин 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, за змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004, поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У даному ж випадку позивач, як користувач відповідної земельної ділянки, що розташована на території, яка суміжна з територією, стосовно якої прийнято оскаржене рішення, звернувся за судовим захистом, аргументуючи це тим, що орган місцевого самоврядування не провів належним чином громадських слухань та не врахував поданих зауважень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення ради, ним вирішено виключно питання щодо розроблення детального плану. Крім того, Бучацька рада оприлюднила таке рішення та провела громадські слухання.

Колегія суддів приймає до уваги, що розроблення детального плану території є об`єктом публічного інтересу, а тому підлягає оцінці громадськістю. Реалізація такого проекту можлива лише за умови неухильного дотримання норм земельного законодавства та вимог екологічної безпеки.

Водночас, зі змісту позову вбачається, що відповідач прийнятим рішенням не передбачив заїзд до земельної ділянки позивача, а відтак позивач по суті просить про доступ до нерухомого майна. Відповідно до ст. 404 Цивільного Кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Отже скасування рішення Бучацької міської ради про затвердження детального плану території не встановить можливості проїзду через сформовану земельну ділянку, яка перебуває у власності відповідача, а відповідно позивач буде змушений встановлювати право проїзду через суміжну земельну ділянку на підставі договору або рішення суду. Варто додати, що позивач на даний час не позбавлений права вимагати встановлювати земельний сервітут якщо це дійсно є необхідно.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт обрання позивачем невірний способу захисту його порушених прав, а відтак неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В контексті доводів скарги, що стосуються оскарження додаткового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року слід зазначити наступне.

За правилами 252 КАС України додаткове судове рішення може бути ухвалене за заявою учасника справи чи з власної ініціативи, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет і категорію спору, коло учасників спірних правовідносин та підстави апеляційного оскарження, додаткове рішення у вказаній справі є продовженням (невід`ємною частиною) судового рішення у справі з приводу оскарження акту органу місцевого самоврядування.

Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року вирішено питання про присудження учаснику справи витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду у цій справі, додаткове рішення підлягає скасуванню, так як є його продовженням.

Таким чином ,керуючись 139, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Бучацької міської ради Тернопільської області задовольнити.

Скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року та додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №500/109/22.

Прийняте нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 09 грудня 2022 року.