Справа № 202/4118/22
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4118/22
Провадження № 2-а/202/32/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., Кістриці О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федорова Р.Р. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 051166 від 18.07.2022 року у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, та скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федоровим Р.Р. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення пункту 31.4.7«е» Правил дорожнього руху, а саме за експлуатацію транспортного засобу «ВАЗ 2102» 1985 року випуску без заднього бампера.

Із зазначеною постановою відповідача позивач не згодний.

Позивач звертає увагу, що автомобіль «ВАЗ 2102», випущений у 1985 році, не має такої деталі як бампер, а є буксирувальна скоба, на яку і кріпиться задній ліхтар заднього ходу.

Лейтенантом поліції Федоровим Р.Р. не було надано жодного доказу, що автомобіль «ВАЗ 2102», випущений у 1985 році, має таку деталь як бампер.

Тому вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено вимоги КУпАП.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2022 року було відкрито провадження в адміністративній справі.

На адміністративний позов відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області в особі його представника Талалаєва О.В. було подано відзив, в якому відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, а постанову серії БАВ № 051166, яка винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федоровим Р.Р., законною, оскільки вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАп та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідач наполягає на тому, що 18.07.2022 року на трасі Т-04-10 сполученням «Дніпро-Магдалинівка-Котовка» позивач керував автомобілем «ВАЗ-21022» номерний знак НОМЕР_1 без заднього бампера, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП.

З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, начальником Новомосковського РВП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області було подано суду відеозапис події правопорушення.

Сторони в судове засідання, призначене на 28.11.2022 року, не з`явилися.

Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві також просив проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федоров Р.Р. в судове засідання теж не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом установлено, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича серії БАВ № 051166 від 18.07.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови 18.07.2022 року ОСОБА_1 на автошляху Т-04-10 «Дніпро-Магдалинівка-Котовка» керував автомобілем «ВАЗ 2102» номерний знак НОМЕР_2 , у якого відсутній передбачений конструкцією задній бампер, чим порушив вимоги пункту 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи адміністративний позов ОСОБА_1 , суд враховує, що згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивач у своєму адміністративному позові заперечує факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, наполягаючи на тому, що конструкцією автомобіля «ВАЗ-2102» 1985 року випуску не передбачено такої деталі як бампер.

Водночас відповідачами не було надано належних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, та обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд враховує, що частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, на автомобілі «ВАЗ-21022» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, відсутній задній бампер.

Водночас суд звертає увагу, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Однак оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення приписів частини 3 статті 283 КУпАП не містить інформації про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація.

Відтак, у зв`язку із відсутністю в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, наданий суду відеозапис правопорушення не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , відповідачі протягом всього часу розгляду справи не надали належних доказів, що конструкцією автомобіля, яким керував позивач, передбачено задній бампер.

Тож суд позбавлений можливості встановити технічні особливості транспортного засобу, яким керував позивач.

Доводи позивача, викладені в його адміністративному позові, відповідачами не спростовані.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, ґрунтується на припущенні.

У даному випадку відповідачі мають довести не лише факт керування позивачем транспортним засобом без бамперу, а, що конструкцією транспортного засобу, яким керував позивач, передбачено наявність бамперу.

Водночас у справі відсутні будь-які дані щодо конструкції та інших технічних характеристик автомобіля «ВАЗ-2102» 1985 року випуску.

При цьому слід відзначити, що суд не зобов`язаний самостійно збирати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки це б суперечило принципу диспозитивності та змагальності сторін.

Суд наголошує, що відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, в силу приписів Конституції України та практики Європейського Суду з прав людини позивач не зобов`язаний доводити свою невинуватість. З огляду на норми КАС України саме на відповідача покладено обов`язок доведення правомірності свого рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 8 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а «в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Суд вважає, що в даному випадку вищезазначені принципи і положення закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були дотримані, оскільки належні докази вини позивача та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Більш того, суд бере до уваги, що відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федоров Р.Р. у своїй заяві (вх. № 21945 від 09.09.2022) адміністративний позов ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти його задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з приписів статті 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що постанова серії БАВ № 051166 від 18.07.2021 року, винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федоровим Р.Р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Щодо визнання незаконними дій інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федорова Р.Р., які виявилися у винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки незаконними або неправомірними вважають діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції відповідних органів чи посадових осіб. У той час як відповідач при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення діяв як посадова особа на підставі наданих йому повноважень. Само по собі скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення не є підставою для визнання дій поліцейського незаконними.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частин 4, 5 статті 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А), інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича (51100, Дніпропетровська область, смт Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 112) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича серії БАВ № 051166 від 18.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13 грудня 2022 року.

Суддя Н.Ю. Марченко