Справа № 380/8914/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року

справа №380/8914/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Ненчук О.І.,

за участю:

представника позивача - Калиновської О.М., згідно договору,

представника відповідача - Флис Р.М., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» до Львівської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» (далі ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Львівської митниці Державної митної служби (далі Львівська митниця, відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення № 0000034/7.4-19 від 04.02.2022 та № 0000033/7.4-19 від 04.02.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги товариство зазначає, що митним органом проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за МД від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UА209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155, від 11.04.2019 №UA209110/2019/001588, від 12.08.2019 №UА209110/2019/003688, від 12.08.2019 №UA209110/2019/003689, від 12.03.2020 №UA209110/2020/001036, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001207, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001215, від 25.03.2020 №UA209110/2020/001245, від 01.04.2020 №UA209110/2020/001329, від 02.04.2020 №UA209110/2020/001350, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001386, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001389, від 27.04.2020 №UA209110/2020/001694, від 22.03.2021 №UА209110/2021/001295, від 30.03.2021 №UA209110/2021/001466, від 06.04.2021 №UA209110/2021/001613, від 22.02.2021 №UA209110/2021/000752. За результатами перевірки встановлено порушення ст. 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, ч. 1 ст. 257, ст. 280 Митного кодексу України (далі МК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 1385493,19 грн.; підп. «в») п. 185.1 ст. 185. п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 277098,65 грн. Позивач не погоджується з спірними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає, що ним при ввезенні на митну територію України та митному оформленні товару рідких органо-мінеральних добрив, країна походження Іспанія, Львівською митницею безпідставно не взято до уваги сертифікати з перевезення товару форми EUR.1, на підставі яких ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» надано преференційний режим та застосовано преференційну ставку мита. Так, позивачем при митному оформленні у відповідній графі митної декларації зазначено про застосування преференцій та надано всі належні документи для підтвердження преференційного походження товару, які не містили розбіжностей, були належним чином оформлені, зокрема і сертифікати про походження товару форми EUR.1 (мovement certificate EUR.1), видані уповноваженим органом країни вивезення (Іспанія). Такі сертифікати відповідають зразку, наведеному в додатку ІІІ до Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, та підтверджують походження товару з ЄС. На думку позивача, митний орган не навів доказів та обґрунтованих сумнівів мотивів щодо вибору контрагента. Сертифікати про походження товару не скасовані та не визнані недійсними, відтак, не можна стверджувати про безпідставність застосування преференційних ставок мита та, як наслідок, - заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість. Крім того, в акті не доведено наявності вини позивача. За таких обставин просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 29.06.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Львівська митниця 19.07.2022 за вх. № 47843 подала до суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечила повністю. Зазначила, що під час митного оформлення товарів за МД від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UА209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155, від 11.04.2019 №UA209110/2019/001588, від 12.08.2019 №UА209110/2019/003688, від 12.08.2019 №UA209110/2019/003689, від 12.03.2020 №UA209110/2020/001036, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001207, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001215, від 25.03.2020 №UA209110/2020/001245, від 01.04.2020 №UA209110/2020/001329, від 02.04.2020 №UA209110/2020/001350, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001386, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001389, від 27.04.2020 №UA209110/2020/001694, від 22.03.2021 №UА209110/2021/001295, від 30.03.2021 №UA209110/2021/001466, від 06.04.2021 №UA209110/2021/001613, від 22.02.2021 №UA209110/2021/000752, такі декларувались платником податків із застосуванням преференцій за кодом « 410» і, як наслідок, з нарахуванням та сплатою ввізного мита за преференційними ставками від митної вартості в рамках дії норм ст. 15 Доповнення 1 «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференції правил походження. Підстава - надані при митному оформленні товарів (зазначених у додатку № 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною) сертифікати з перевезення EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 № А0245747X, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313Х, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032Х, які зазначені у графі 44 митних декларацій, під кодом « 0954» - перевезення (походження) товару форми EUR.1. ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» скористалось преференційними ставками ввізного мита. В подальшому Державна митна служба України листами від 26.08.2021 № 15/15-03/7.4/3558, від 29.03.2021 № 15/15-03-01/7/4215 інформувала Львівську митницю про отримання інформації від уповноваженого органу Королівства Іспанії (листи № №176/21, 198/21 від 16.07.2021 та № 105/21 від 17.08.2021), згідно якої товари не відповідають нормам преференційного походження та не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 № А0245747X, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313Х, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032Х. В наданих копіях сертифікатів з перевезення EUR.1 знесена уповноваженим органом Королівства Іспанії відповідна відмітка в графу 14 «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності». Вказана відмітка у сертифікатах належним чином засвідчена уповноваженим органом Королівства Іспанії. Тому до таких товарів не можуть бути застосовані тарифні преференції. Враховуючи, що для вищезазначеного товару преференційне походження є визначальним для оподаткування, а інформація про преференційне походження у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 виявилась непідтвердженою, тому звільнення від сплати ввізного мита на підставі Угоди застосовано невірно. Крім того, відповідач зазначає, що ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» безсумнівно повинен був переконатись що поставлені експортером товари дійсно є товарами преференційного походження відповідно до Регіональної конвенції, а не покладатися лише на відповідальність експортера за видачу сертифіката з перевезення EUR.1. Тобто в ході проведення перевірки не надано достатніх доказів в обґрунтування мотивів вибору контрагентів, обставин і виконання зовнішньоекономічних операцій, перевірки ділової репутації контрагентів та достовірності інформації даних, що містяться в наданих позивачем документів. зовнішньоекономічних відносинах обов`язок з визначення, декларування та сплати податків та мита, згідно вимог українського законодавства та ратифікованих Верховною радою України міжнародних договорів, покладено саме на ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ», а тому саме воно, а не продавець товару, несе відповідальність за повноту виконання цього обов`язку. Вказує також на право країн-імпортерів на здійснення перевірки щодо достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 в двох випадках: або під час митного оформлення товарів або після такого, за наявності обґрунтованих сумнівів в достовірності таких сертифікатів. Відповідно до ст. 33 Протоколу 1 до Угоди саме результати перевірки підтвердження походження товару є підставою для відмови у наданні платнику податків права на преференції. Що і було зроблено. За таких обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з його безпідставністю.

13.09.2022 за вх. № 58994 від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог.

06.10.2022 за вх. № 15599ел від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

06.10.2022 за вх. № 15610ел від позивача надійшла заява про розгляд справи за первинним позовом.

28.10.2022 за вх. № 68401 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

Протокольною ухвалою суду від 01.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Заслухавши представників сторін, розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ», , зареєстроване за адресою: 82160, Львівська область, Дрогобицький район, с. Меденичі, вул. Львівська, 21, 11.08.2014, є платником ПДВ. У періоді, що перевірявся, здійснювало діяльність за КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами.

Судом встановлено, що ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» здійснювалось митне оформлення товару рідких органічно-мінеральних добрив іспанського виробництва та некомерційних взірців з застосуванням преференційних ставок ввізного мита відповідно до митних декларацій від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UА209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155, від 11.04.2019 №UA209110/2019/001588, від 12.08.2019 №UА209110/2019/003688, від 12.08.2019 №UA209110/2019/003689, від 12.03.2020 №UA209110/2020/001036, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001207, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001215, від 25.03.2020 №UA209110/2020/001245, від 01.04.2020 №UA209110/2020/001329, від 02.04.2020 №UA209110/2020/001350, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001386, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001389, від 27.04.2020 №UA209110/2020/001694, від 22.03.2021 №UА209110/2021/001295, від 30.03.2021 №UA209110/2021/001466, від 06.04.2021 №UA209110/2021/001613, від 22.02.2021 №UA209110/2021/000752.

Вказаний товар придбано за зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу №1- ATUATDL/2020 від 30.01.2020.

Щодо митних декларацій №UA209110/2019/000899 від 25.02.2019, №UA209110/2019/000925 від 26.02.2019, №UA209110/2019/000955 від 28.02.2019, №UA209110/2019/000961 від 28.02.2019, то позивачем заявлявся преференційний режим оподаткування на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 20.02.2019 № А0702986Т, від 20.02.2019 № А0702781Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т.

Проте, підрозділом митного оформлення було оформлено картки відмови від 25.02.2019 №UA209110/2019/00001, від 26.02.2019 №UA209110/2019/00002, від 28.02.2019І № UА209110/2019/00003, від 28.02.2019 № UA209110/2019/00004 про неможливість застосування преференційного режиму до товару. Відповідно до п. 1 ст. 32 Регіональної конвенції «Про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» преференція не може бути застосована, коли митні органи Договірної сторони - імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції.

Підприємством було оформлено товари за митними деклараціями від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UA209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155 зі сплатою митних платежів в повному об`ємі.

Поряд з цим, ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» подало позов до Львівського окружного адміністративного суду, яким за результатами розгляду адміністративної справи №1/380/2019/002337 03.09.2019 прийнято рішення про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.02.2019 №UA209110/2019/00001, від 26.02.2019 №UA209110/2019/00002, від 28.02.2019 № UА209110/2019/00003, від 28.02.2019 № UA209110/2019/00004. Зобов`язано Львівську митницю ДФС відновити для ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» застосування тарифних преференцій до товару, митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UA209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 №857/10732/19 апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 - без змін.

На виконання рішення суду, митницею було здійснено відновлення режиму вільної торгівлі за митними деклараціями від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UA209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155 та повернуто з бюджету митні платежі в сумі 308,98 тис. грн., та оформлено аркуші коригування 25.05.2020, 25.05.2020, 19.05.2020, 19.05.2020.

Водночас, керуючись ст. 32 Доповнення 1 «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції «Про пан-євро-середземноморські преференції правил походження», Державною фіскальною службою України направлено на перевірку до уповноваженого органу Королівства Іспанія сертифікати з перевезення EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 № А0245747X, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313X, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032X (листи Галицької митниці ДМС від 08.05.2020 № 7.4-1-15/4/12774, від 12.05.2021 №7.4-1- 15/4/10242, від 12.03.2021 № 7.4-1-15/4/5612).

Державна митна служба України листами від 26.08.2021 № 15/15- 03/7.4/3558, від 29.09.2021 № 15/15-03-01/7/4215 інформувала Львівську митницю про отримання від уповноваженого органу Королівства Іспанія листів №176/21, №198/21 від 16.07.2021 та № 105/21 від 17.08.2021, згідно яких товари не відповідають нормам преференційного походження та не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 № А024574Х, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313X, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032X. В наданих копіях сертифікатів з перевезення EUR.1 внесена уповноваженим органом Королівства Іспанія відповідна відмітка в графу 14 «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності». Вказана відмітка у сертифікатах належним чином засвідчена уповноваженим органом Королівства Іспанія, і тому до них не можуть бути застосовані тарифні преференції.

Львівською митницею в період з 16.12.2021 по 22.12.2021 на підставі наказу № 406 від 09.12.2021 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЛЕМБЕРГ» вимог законодавства України з питань митної справи» проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UA209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155, від 11.04.2019 №UA209110/2019/001588, від 12.08.2019 №UA209110/2019/003688, від 12.08.2019 №UA209110/2019/003689, від 12.03.2020 №UA209110/2020/001036, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001207, від 23.03.2020 №UA209110/2020/001215, від 25.03.2020 №UA209110/2020/001245, від 01.04.2020 №UA209110/2020/001329, від 02.04.2020 №UA209110/2020/001350, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001386, від 06.04.2020 №UA209110/2020/001389, від 27.04.2020 №UA209110/2020/001694, від 22.03.2021 №UA209110/2021/001295, від 30.03.2021 №UA209110/2021/001466, від 06.04.2021 №UA209110/2021/001613, від 22.02.2021 №UA209110/2021/000752, результати якої оформлено актом від 10.01.2022 № 1/7.4-19/39345395.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ»:

- ст. 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, ч. 1 ст. 257, ст. 280 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 1385493,19 грн.;

- підп. в) п. 185.1 ст. 185. п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 277098,65 грн.

В подальшому Львівською митницею прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № 0000034/7.4-19 від 04.02.2022, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 415647,98 грн., в тому числі основний платіж - 277098,65 грн., штрафні (фінансові) санкції 138549,33 грн.

- № 0000033/7.4-19 від 04.02.2022, яким збільшено суму грошового зобов`язання з мита на товари, які ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, в розмірі 2078239,79 грн., в тому числі основний платіж 1385493,19 грн., штрафні (фінансові) санкції 692,746,60 грн.

Підставою для прийняття таких рішень став той факт, що в ході перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 №А 0245747X, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313 X, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032X Державна митна служба України листами від 26.08.2021 № 15/15-03/7.4/3558, від 29.09.2021 № 15/15-03-01/7/4215 інформувала Львівську митницю про отримання від уповноваженого органу Королівства Іспанія листів № №176/21, 198/21 від 16.07.2021 та № 105/21 від 17.08.2021, згідно яких товари не відповідають нормам преференційного походження та не підтверджено преференційне походження товарів зазначених у сертифікатах на перевезення EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 №А 0245747X, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313 X, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032X. В наданих копіях сертифікатів з перевезення EUR.1 внесена уповноваженим органом Королівства Іспанії відповідна відмітка в графу 14 «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності», вказана відмітка у сертифікатах належним чином засвідчена уповноваженим органом Королівства Іспанії, і тому до таких сертифікатів не можуть бути застосовані тарифні преференції. Враховуючи, що для вищезазначеного товару преференційне походження є визначальним для оподаткування, а інформація про преференційне походження у сертифікаті з перевезення товару EUR.1 виявилась непідтвердженою, тому звільнення ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» від сплати ввізного мита на підставі Угоди застосовано невірно.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення у даній справі, суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 23, 24 ч. 1 ст. 24 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 ст. 281 МК України визначено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» №1678-VII від 16.09.2014, ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію).

Відповідно до п. 1 ст. 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання, зокрема, сертифікату з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу.

Разом з цим, аналогічне положення закріплено ч. 1 ст. 15 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 14.04.2017, до якої Україна приєдналася 08.11.2017 (Закон України «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» від 08.11.2017 № 2187-VIII), дата набрання чинності для України 01.02.2018 (далі - Регіональна конвенція).

Так, відповідно до вказаної статті Регіональної конвенції, товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а.

Враховуючи ст. 1 Рішення №1/2018 Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 21.11.2018 про заміну Протоколу I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою вирішено Протокол I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію, замінити текстом, викладеним у Додатку до цього Рішення, а саме ст. 1 закріплено, що з метою імплементації цієї Угоди застосовуються Доповнення I і відповідні положення Доповнення II до Регіональної конвенції.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 6, 7 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (преференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Статтею 43 МК передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації (ч. ч. 1, 2 ст. 43 МК України).

Частиною 3 ст. 43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частинами 8 та 9 ст. 43 МК України передбачено, що у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості. Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 МК України у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 16 Доповнення І до Регіональної конвенції, сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Експортер, який подає заявку про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони-експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цієї Конвенції.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також для виконання інших умов цієї Конвенції. Для цих цілей вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть доцільними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї Статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена графа, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню (ч. 7 ст. 16 Доповнення І до Регіональної конвенції).

Аналогічні положення закріплені ч. 1, 3 та 5 ст. 17 Протоколу І до Угоди про асоціацію.

Згідно з ч. 1ст. 28 Доповнення І до Регіональної конвенції, експортер, який подає заявку на отримання сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD, повинен зберігати документи, зазначені в статті 16(3), протягом щонайменше трьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Протоколу І до Угоди про асоціацію, експортер, який подає заяву на отримання сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен зберігати документи, зазначені в статті 17(3) цього Протоколу, протягом щонайменше трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Доповнення І до Регіональної конвенції з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD, декларацій про походження і декларацій про походження EUR-МЕD та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Частинами 1-3, 5 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції.

З метою реалізації положень п. 1 цієї Статті митні органи Договірної сторони імпортера повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-МЕD та інвойс, якщо він був поданий, декларацію про походження або декларацію про походження EUR-МЕD, або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, за необхідності, причини запиту. Будь-які отримані документи чи інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути надіслані для обґрунтування запиту про здійснення перевірки.

Перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

Вказані вище положення Доповнення І до Регіональної конвенції кореспондуються з положеннями, закріпленими в ч. 2 ст. 32, ч. ч. 1-3, 5 ст. 33 Протоколу І до Угоди про асоціацію.

Згідно з ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, сертифікат з перевезення товару EUR.1 та сертифікат про походження товару (за його наявності) є підставою для застосування до товару тарифної преференції.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 МК України товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються митним органом у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.

У разі відмови у митному оформленні складається картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, форма та порядок заповнення якої визначено Порядком, затвердженим Міністерством фінансів України №631 від 30.05.2012.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає, крім іншого, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду, митницею було здійснено відновлення режиму вільної торгівлі за МД від 27.02.2019 №UA209110/2019/000940, від 27.02.2019 №UA209110/2019/000941, від 28.02.2019 №UA209110/2019/000958, від 13.03.2019 №UA209110/2019/001155 та повернуто з бюджету митні платежі в сумі 308,98 тис. грн., та оформлено аркуші коригування 25.05.2020, 25.05.2020, 19.05.2020, 19.05.2020. Щодо інших митних декларацій, то товар було ввезено з застосуванням преференційних ставок мита.

При цьому, як суд вже вказав вище, подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися тоді, коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цієї Конвенції.

Перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

А у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Що і було зроблено.

Так, з метою перевірки європейського (преференційного) походження товару, що ввозився позивачем, Галицька митниця скерувала до Державної митної служби запити на підтвердження походження товару (листи від 12.03.2021 № 7.4-1-15/4/5612, від 12.05.2021 № 7.4-1-15/4/10242, від 08.05.2021 № 7.4-1-15/4/12774).

У відповідь Державна митна служба України листами від 26.08.2021 № 15/15-03/7.4/3558, від 29.03.2021 № 15/15-03-01/7/4215 інформувала про отримання інформації від уповноваженого органу Королівства Іспанія (листи № №176/21, 198/21 від 16.07.2021 та № 105/21 від 17.08.2021), згідно яких сертифікати EUR.1 були видані митницею, зазначеною в них, а отже, як підпис, такі і печатка є справжніми. Однак, після здійснення належних перевірок не вдалось отримати підтвердження преференційного походження товарів, зазначених у згаданих сертифікатах. Отже, до згаданих товарів не застосовуються митні преференції згідно з передбаченим в Угоді між Європейським Союзом та Україною.

Зокрема, йдеться про сертифікати EUR.1 від 20.02.2019 № А0702781Т, від 20.02.2019 № А0702986Т, від 23.02.2019 № А0702709Т, від 23.02.2019 № А0702667Т, від 05.04.2019 № А0699306Т, від 06.08.2019 № А0862816Т, від 04.03.2020 № А0245747X, від 13.03.2020 № А0301296X, від 17.03.2020 № А0301305X, від 20.03.2020 № А0865393Т, від 24.03.2020 № А0301313Х, від 16.03.2020 № А0865235Т, від 16.03.2020 № А0865236Т, від 16.03.2020 № А0865264Т, від 22.04.2020 № А0301396X, від 16.03.2021 № А0259133X, від 23.03.2021 № А0259132, від 30.03.2021 № А0259172X, від 11.02.2021 № А0259032Х.

Вказані листи Субдирекції Митного Управління Королівства Іспанія належним чином засвідчені та підписані електронним підписом уповноваженої особи.

Суд погоджується з позицією відповідача, що інформація, яка надійшла від уповноваженого органу Королівства Іспанія у листах № №176/21, 198/21 від 16.07.2021 та № 105/21 від 17.08.2021 засвідчує, що експортер - підприємство «AgriTecno Fertilizantes S.L.» (Pza. Alcalde Domingo Torres 3-1, 46020 Valencia, Spain) - не підтвердив відповідність товару «рідкі органо-мінеральні добрива» та «некомерційні взірці» вимогам правил про преференційне походження визначеним у Протоколі 1 до Угоди.

Такі дії цілком узгоджуються з приписами ч. 4 ст. 32 Доповнення І до Регіональної конвенції, яка передбачає, що якщо митні органи Договірної сторони імпортера вирішують призупинити надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки, імпортеру пропонується видача продукції із застосуванням будь-яких запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними.

В таких випадках, контролюючий орган повинен у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності поданих документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару чи статусу походження відповідних товарів, звертатися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, щодо кожного окремого випадку, із запитом про проведення перевірки поданих декларантом документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

В матеріалах справи наявні докази підтвердження сумнівів у достовірності поданих документів, статусі походження відповідних товарів, а контролюючим органом, за результатами перевірочних дій щодо сертифікатів контрагента-постачальника («AgriTecno Fertilizantes S.L.») стосовно того ж товару, що і за зовнішньоекономічним договором, за яким відбулось митне оформлення товару в даній справі, надіслано запит до країни походження товару - Королівства Іспанія - та отримано відповідь, що до товару («рідкі органо-мінеральні добрива» та «некомерційні взірці») не застосовуються митні преференції, передбачені Угодою між ЄС та Україною.

Таким чином, позивач правомірно був позбавлений права на преференційне застосування ставок ввізного мита.

Висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, викладеній в постанові КАС ВС від 11.08.2022 у справі № 460/8509/21 (№ в ЄДРСР 105693419), згідно якої якщо компанія - експортер товару отримала сертифікати EUR.1 декларативно (повідомивши компетентні органи іноземної країни про походження товарів з території Європейського Союзу), але під час перевірки документально не змогла підтвердити походження вказаних товарів, то звідси випливає, що хоча сертифікати EUR.1 вважаються дійсними (видавалися), вони не пройшли належну перевірку, а тому не можуть застосовуватися для надання товарам преференційного режиму.

Відповідно до ст. 109 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень) податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 1251.2-1251.4 статті 1251 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Контролюючі органи несуть відповідальність за вчинення податкових правопорушень незалежно від наявності вини.

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Розрахунки (у тому числі розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно п.п. 54.3.6 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях або у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Щодо твердження позивача про відсутність вини ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕМБЕРГ» у вчиненні податкового правопорушення, а, отже, і про неможливість застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій, то таке до уваги судом не береться, оскільки у правовідносинах, що склались, суб`єкт господарювання безсумнівно повинен переконатись, що поставлені експортером товари дійсно є товарами «преференційного походження», а не лише покладатись на відповідальність експортера за видачу сертифікатів з перевезення EUR.1. Як свідчать матеріали справи, позивач в ході проведення перевірки не надав достатніх доказів обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин і виконання зовнішньоекономічних операцій, перевірки ділової репутації контрагента та достовірності даних, що містяться в наданих таким контрагентом документах. При цьому слід враховувати той факт, що позивач не вперше експортує товари від підприємство «AgriTecno Fertilizantes S.L.» і не вперше видані ним сертифікати EUR.1 викликають обґрунтовані сумніви.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком розгляду справи суд висновує, що в цій справі відповідач довів, що відмовляючи у застосуванні митних преференцій для позивача, діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відтак, грошові зобов`язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, та податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, Львівською митницею нараховані вірно.

Застереження у позивача щодо порядку проведення перевірки та розрахунку грошового зобов`язання відсутні.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Як передбачає ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Вирішуючи питання про застосування ст. 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (заява № 27798/95 п. 88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2022.

Суддя Потабенко В.А.