Справа № 300/1679/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2022 року

м. Київ

справа №300/1679/21

адміністративне провадження №К/990/12783/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 від 04.07.2022 у справі №300/1679/21,

за позовом ОСОБА_1 до начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області Росипайла Ігоря Ярославовича, Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці про визнання незаконними дій, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправною бездіяльності, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року (у складі колегії суддів: головуючого судді - Шевчук С.М., суддів: Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №300/1679/21.

10 червня 2022 року до Верховного Суду від Державної служби України з питань праці, а 04 липня 2022 року від Управління Держпраці в Івано-Франківській області, надійшли відзиви (заперечення) на зазначену касаційну скаргу.

04 липня 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання та письмові пояснення у справі, в якому позивач, зокрема просить:

Визнати подання Державною службою України з питань праці відзиву на касаційну скаргу зловживанням процесуальними правами у справі № 300/1679/21.

Відзив на касаційну скаргу у справі № 300/1679/21 повернути відповідачу - Державній службі України з питань праці без розгляду.

Застосувати до відповідача Державної служби України з питань праці заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України штрафу в розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відзив на касаційну скаргу у справі № 300/1679/21 повернути відповідачу - Управлінню Держпраці в Івано-Франківській області.

В обґрунтування такого клопотання позивач зазначає наступне.

Державною службою України з питань праці прийнято наказ від 11.12.2020 за № 122-кт "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області за отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

В п. 2 даного наказу зазначено, що датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність.

Вказаний наказ Державної служби України з питань праці від 11.12.2020 за № 22-кт "Про звільнення ОСОБА_1 " оскаржувався позивачем в судовому порядку. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі № 300/3634/20 визнано протиправним і скасовано.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями Державна служба України з питань праці вже неодноразово оскаржувала їх у касаційному порядку до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 18.05.2022 № 300/3634/20 касаційну скаргу Державної служби України з питань праці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі N300/3634/20 повернуто особі, яка її подала. Роз`яснено про те, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104361328).

На повторне звернення Державної служби України з питань праці до Верховного Суду Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача: Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. від 06.06.2022 № 300/3634/20 касаційну скаргу Державної служби України з питань праці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022р. у справі № 300/3634/20 повернуто особі, яка її подала (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104635077).

Позивач вказує, що на момент подання відзиву на касаційну скаргу у справі № 300/1679/21, відповідачу була відомою та обставина, що наказ від 11.12.2020 за № 122-кт, на виконання п.2 якого видавався оскаржуваний наказ від 19.03.2021 № 54-к, були скасовані постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021; натомість, у відзиві на касаційну скаргу, Державна служба України з питань праці, наголошує про те, що оскаржуваний наказ від 19.03.2021 № 54-к виданий Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області на виконання наказів Держпраці від 09.12.2020 №664-к та від 11.12.2020 № 122-кт, а їх правомірність встановлена постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 № 300/3634/20, тобто, на переконання позивача, відповідач явно і свідомо вводить суд в оману, замовчуючи про існування рішення ВААС від 13.04.2022.

Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про зловживання Державною службою України з питань праці процесуальними правами, що має наслідком повернення відзиву на касаційну скаргу та застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Щодо відзиву Управління Держпраці в Івано-Франківській області на касаційну скаргу, заявник зазначає наступне.

У відзиві на касаційну скаргу, поданого відповідачем - Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області, зазначено, що ухвала Верховного Суду від 02.06.2022 отримана ним 13.06.2022. та зареєстрована у вхідній кореспонденції Управління Держпраці за № 62077/ІФ/1-22, а тому крайній термін на подання відзиву на касаційну скаргу спливав 23.06.2022; при цьому, відповідачем не подано до Верховного Суду доказів отримання копії ухвали про відкриття касаційного провадження у даній справі; про це свідчить відсутність в графі «Додатки» до відзиву інформації про докази отримання копії такої ухвали.

3 даного приводу, позивач звертає увагу, що Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в п.27 постанови від 03.12.2020 у справі № 826/6756/18 вказував на те, що номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції, проставленої самим органом в односторонньому порядку, самі по собі не свідчать про дату отримання рішення суду, а лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до органу.

За таких обставин, на переконання позивача, посилання відповідача - Управління Держпраці в Івано-Франківській області на реєстрацію вхідної кореспонденції за № 2077/1Ф/1-22 як на факт отримання ним 13.06.2022 копії ухвали Верховного Суду від 02.06.2022 про відкриття касаційного провадження у справі № 300/1679/21, є безпідставним та непідтвердженим.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення заявленого клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, серед іншого є: неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 9 частини 3 статті 2 КАС України).

В п.п. 2,6 частини 5 статті 44 КАС України вказано, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина 6 статті 44 КАС України).

3 частини 1 статті 45 КАС України випливає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, наведений в частині 2 статті45 КАС України.

При цьому, слід враховувати, що наведений в частині другій статті 45 КАС України перелік дій, які можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.03.2019 у справі № 814/218/14.

Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19 вказала, що за змістом абзацу першої статті 45 КАС України перелік дій, що наведений в частині другій цієї статті, не є вичерпним.

В частині 3 статті 45 КАС України наголошено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина 4 статті 45 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 338 КАС України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Відзив на касаційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги (пункт 3 частини 2 статті 338 КАС України).

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 частини 1 статті 356 КАС України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з мотивувальної частини із зазначенням мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу.

Оцінюючи доводи клопотання щодо зловживання відповідачем - Державною службою України з питань праці процесуальними правами, Суд вважає їх необґрунтованими, а клопотання - невмотивованим.

Слід зазначити, що подання відзиву на касаційну скаргу не може свідчити про вчинення вказаними відповідачами дій, які мають ознаки зловживання процесуальними правами.

Більше того, право подання відзиву (заперечень) на касаційну скаргу прямо передбачено нормами КАС України, а доводи, викладені у такому відзиві, підлягають оцінці при перегляді судом касаційної інстанції оскаржуваних судових рішень та відображенні у судовому рішенні суду касаційної інстанції.

Суд також не встановив підстав для повернення без розгляду відзивів (заперечень) Державної служби України з питань праці та Управління Держпраці в Івано-Франківській області на касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Заходами процесуального примусу в розумінні частини 1 статті 145 КАС України є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Зважаючи на зазначені вище законодавчі приписи та висновки, Суд не знаходить підстав й для застосування до відповідача - Державною службою України з питань праці заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки, зокрема, у поданні відзиву на касаційну скаргу, в контексті описаних вище обставин, не вбачається зловживання процесуальними правами, а заявлене клопотання не є в розумінні статті 149 КАС України клопотанням про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Таким чином, Суд зазначає, що заявником не наведено в клопотанні жодної підстави, яка б відповідно до зазначених вище положень Кодексу адміністративного судочинства України та висновків дала б можливість Суду дійти висновків про необхідність визнання відповідачем зловживання процесуальними правами, повернення без розгляду відзивів (заперечень) відповідачів на касаційну скаргу ОСОБА_1 та застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу щодо Державної служби України з питань праці.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, зокрема, вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 від 04.07.2022 в цій справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 44, 45, 144, 149, 248, 340 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 04.07.2022 у справі №300/1679/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

А.В. Жук,

Суддя Верховного Суду