Справа № 580/4659/20
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

12 грудня 2022 року Справа № 580/4659/20

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20 за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі заявник) із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20, в якій просить:

- переглянути та скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20;

- ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20 із заявника стягнуто податковий борг у розмірі 965879,15 грн. Заявницею вказано, що після ухвалення вказаного судового рішення, їй стали відомі обставини, істотні для справи і які не були і не могли бути відомі їй під час розгляду справи, зокрема зазначила, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.12.2021р. у справі №580/2915/21 було скасовано рішення контролюючого органу, на підставі яких було заявлено вимогу про стягнення із неї сум податкового боргу. Заявниця вважає, що оскільки вказана обставина не була відома під час прийняття рішення у справі №580/4659/20, наявні підстави для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 25.11.2022р. відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

02.12.2022р. представник Головного управління ДПС у Черкаській області подав до суду відзив на заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні, зазначивши, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими, відтак заявлені ОСОБА_1 обставини, що виникли після набрання законної сили рішенням в даній справі не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 361 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви та її вирішення по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20 стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на користь бюджету в сумі 965879 (дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 15 коп. Вказана сума податкового боргу виникла на підставі ППР від 25.02.2020р. №; №; №; № та пені.

В подальшому, Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.12.2021р. у справі №580/2915/21 (набрало законної сили 03.10.2022р. згідно постанови Шостого ААС) визнано протиправними та скасовано ППР від 25.02.2020р. №; №; №; №, вимогу від 25.02.2020 №Ф-, рішення від 25.02.2020 №.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Аналіз змісту наведеної норми вказує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі № 816/4947/14 та від 13.02.2018 у справі № 815/756/14.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018р. у справі №2а-23903/09/1270 та від 03.04.2018р. у справі № 477/1012/14-а, від 14.05.2019р. у справі №826/14797/15.

Також, суд звертає увагу на те, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

На вказаному наголосив Верховний Суд у постанові від 29.08.2018р. у справі № 552/137/15-ц.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, п.61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, п.42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (п.34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, п.52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, п.43).

Предмет доказування складається з обставин, які мають значення для судової справи і які необхідно доказувати для її вирішення. Встановлення таких обставин, у свою чергу, досягається за рахунок доказів, якими згідно з процесуальним законодавством є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги й заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Щодо посилань заявниці про те, що нововиявленою обставиною є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі позивачу, на час розгляду справи, суд зазначає наступне.

На момент винесення рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20, обставини, на які посилається позивач, як на доказ існування нововиявлених обставин, не існували, та не могли об`єктивно існувати, оскільки із позовом про оскарження ППР (справа №580/2915/21) позивач звернулась вже після ухвалення рішення у справі №580/4659/20, а тому їх можна розцінити лише як нові докази і встановлені в них обставини не могли вплинути на результат вирішення справи №580/4659/20.

Суд зазначає, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції висовленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.11.2021р. у справі №800/521/17.

З урахуванням зазначеного, заявлені ОСОБА_1 обставини, що виникли після набрання законної сили рішенням в даній справі не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 361 КАС України та не підпадають під жоден із передбачених законодавством та визначених вище критеріїв для того, щоб бути віднесеними до нововиявлених обставин.

Крім того, суд додатково зазначає, що в контексті пункту 1 частини першої статті 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, про необгрунтованість поданої заяви, з огляду на що в її задоволенні належить відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з ч.1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 257-262, 295, 361-369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.01.2021р. у справі №580/4659/20 відмовити повністю.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО