Справа № 620/1205/22
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1205/22 Суддя першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці в розмірі 54% від суддівської винагороди працюючого судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального стажу роботи судді для призначення щомісячного довічного грошового утримання стаж роботи на посадах: консультанта Управління юстиції Донецького облвиконкому Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області - 03 роки 00 місяців 07 днів та консультанта 2-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, консультанта 1-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, провідного консультанта по організації забезпечення судової діяльності та головного консультанта по організації забезпечення судової діяльності Чернігівського управління юстиції Міністерства юстиції України - 03 роки 05 місяців 10 днів, а разом 06 років 05 місяців 17 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити з 29 листопада 2021 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи із стажу роботи суддею 29 років 08 місяців 06 днів у розмірі 69% суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді, та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року вказаний адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що зарахувавши до стажу роботи на посаді судді також період роботи по посаді консультанта в органах юстиції, суд першої інстанції застосував норму права, що втратила чинність. Відповідач наголошує на тому, що спірні правовідносини виникли в період дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402, тому саме його нормами визначається порядок і особливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів, у тому числі й питання зарахування окремих періодів роботи до стажу судді.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області. З 29 листопада 2021 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 54% грошового утримання судді.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою від 07 грудня 2021 року, в якій просила зарахувати до її суддівського стажу роботу на посаді консультанта Управління юстиції Донецького облвиконкому Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області в період з 10 березня 1992 року до 17 березня 1995 року та консультанта 2-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, консультанта 1-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, провідного консультанта по організації забезпечення судової діяльності та головного консультанта по організації забезпечення судової діяльності Чернігівського управління юстиції Міністерства юстиції України в період з 27 березня 1995 року до 07 вересня 1998 року і провести перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі 69% заробітної плати працюючого судді без обмеження граничного розміру.

Листом від 06 січня 2022 року № 259-19706/Б-02/8-2500/22 позивача повідомлено про те, що за матеріалами її пенсійної справи загальний трудовий стаж складає 33 роки 11 місяців 04 дні, в тому числі стаж роботи на посаді судді складає 22 роки 10 місяців 23 дні, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди судді.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи у Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений ч. 3 ст. 142 цього ж Закону.

Суд першої інстанції встановив, що загальний стаж на посаді судді, який дає право на відставку та призначення довічного грошового утримання, з урахуванням періодів роботи на посаді консультанта в органах юстиції, становить 29 років 08 місяців 06 днів, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що розмір щомісячного довічного грошового утримання повинен становити 69%.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.

Положеннями ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, відсоткове співвідношення щомісячного довічного грошового утримання до суддівської винагороди судді безпосередньо залежить від стажу роботи на посаду судді.

Відповідно до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно з абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_1 була призначена на посаду судді Чернігівського районного суду м. Чернігова наказом від 07 вересня 1998 року на підставі Указу Президента України від 17 червня 1998 року № 647/98.

На день призначення позивача на посаду судді відповідні правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів».

Відповідно до ч. 1 ст. 43 вказаного Закону кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Положеннями абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Верховним Судом вже надано правовий висновок щодо особливостей зарахування періодів роботи на посадах консультанта в управлінні юстиції облвиконкому, обласного управління юстиції до стажу роботи на посаді судді за вказаного правового регулювання.

Так, у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 591/2397/17 зазначено, що оскільки станом на час призначення позивача суддею такі періоди підлягали зарахуванню до суддівського стажу, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про їх зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 в період з 10 березня 1992 року до 17 березня 1995 року вона працювала в Управлінні юстиції Донецького облвиконкому на посаді консультанта Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області та в період з 27 березня 1995 року до 07 вересня 1998 року в Чернігівському управлінні юстиції Міністерства юстиції України на посадах консультанта 2-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, консультанта 1-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, провідного консультанта по організації забезпечення судової діяльності та головного консультанта по організації забезпечення судової діяльності.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 06 січня 2022 року № 259-19706/Б-02/8-2500/22 стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 22 роки 10 місяців 23 дні.

Факт перебування позивача на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у підвідомчих Міністерству юстиції України органах на місцях не є спірними в цій справі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає зарахуванню також стаж роботи в Управлінні юстиції Донецького облвиконкому на посаді консультанта Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області та в Чернігівському управлінні юстиції Міністерства юстиції України на посадах консультанта 2-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, консультанта 1-ї категорії по організації забезпечення судової діяльності, провідного консультанта по організації забезпечення судової діяльності та головного консультанта по організації забезпечення судової діяльності згідно з абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402 та абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів».

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про те, що застосовані судом першої інстанції нормативно-правові акти втратили чинність як на час виходу позивача у відставку, так і на час розгляду заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці колегія суддів вважає необґрунтованими та наголошує на тому, що можливість застосування визначених абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» правил обчислення стажу роботи на посаді судді прямо передбачена абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що при визначенні відсоткового співвідношення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 до суддівської винагороди судді, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зобов`язане було врахувати також відповідні періоди роботи позивача в органах юстиції.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 21 липня 2022 року, та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест