Справа № 191/3199/22
Суддя: Окладнікова О. І.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3199/22
Провадження № 2-а/191/26/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

представника позивача Забігайлової К.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою Синельниківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Вірменії ОСОБА_1 за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2022 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Синельниківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Вірменії ОСОБА_1 за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка ВКВСР СВК - 94, лист Посольства Республіки Вірменія в Україні від 01.11.2022 № 2302/К-291, уродженець м. Кіровакан Республіки Вірменія, громадянин Вірменії, документований паспортом громадянина Республіки Вірменія серія НОМЕР_1 , виданий 02.03.2009 року терміном дії до 02.03.2019 року (паспорт відсутній), неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працевлаштований, неодноразово судимий, відповідно до інформації наданої відповідачем в автобіографії від 30.12.2021, останній прибув на територію України в 1991 році та після того з України не виїжджав.

24.11.2022 р. з Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» звільняється громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2019 р. за ч. 1 ст.70, ч. 1 ст. 71,ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до трьох років та семи місяців позбавлення волі. Паспорт в особовій справі засудженого відсутній.

У минулому громадянин Вірменії ОСОБА_1 також неодноразово засуджений за відповідними вироками судових органів України.

Вищевказана інформація підтверджується відомостями, що містяться в довідці, виданій начальником ВКВСР СВК-94, в характеристиці начальника відділення СПС № 14 на засудженого ОСОБА_1 , узгодженій заступником начальника установи із СВПР, та у вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2019 року у справі №212/1930/19.

За обліками інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», встановлено, що відомості про перетин державного кордону громадянином Вірменії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у напрямках виїзд-в`їзд відсутні.

Відповідно до інформації, наданої громадянином Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Автобіографії від 30.12.2021 року, відповідач прибув на територію України у 1991 році. Паспорт громадянина України відповідач не отримував.

З метою перевірки належності до громадянства Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській обласні надіслано відповідні запити до Посольства Республіки Вірменії в Україні в листах ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 01.02.2022 за вих.№1201.3.2-1056/12.3-22 та від 31.10.2022 за вих.№ 1201.17.1-16949/12.3-22.

У відповідь на лист ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 31.10.2022 року за вих.№ 1201.17.1-16949/12.3-22, листом Посольства Республіки Вірменія в Україні від 01.11.2022 № 2302/К-291 повідомлено, що громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 02.03.2009 р., терміном дії до 02.03.2019 року, та постійно зареєстрованим на території Республіки Вірменія за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, 07.11.2022 за вх. №15234/1/1201-22 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшов лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 04.11.2022 № 55/15/Д/3-4263 вих, в якому Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, з урахуванням суспільно-небезпечних діянь громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливість продовження скоєння тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень на території України, на підставі вимог статей 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», клопоче про проведення заходів з метою попередження порушення міграційного законодавства України.

Аналогічне подання надійшло до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 17.11.2022 за вх. №16163/1/1201-22 від Управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

За обліками Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно відповідача відсутня.

Вищевказані обставини підтверджуються службовою запискою Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 02.11.2022 №1201.3.3/30395-22.

Отже, зважаючи на те, що громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України у 1991 році, що підтверджується Автобіографією, наданою даним громадянином Вірменії 30.12.2021, та згідно до обліків інформаційно телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «Аркан», відсутні відомості про перетин державного кордону у напрямках виїзд-в`їзд відповідачем, а також, враховуючи вимоги частини 17 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Вірменія про безвізові поїздки громадян від 23.12.1999, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Вірменія про безвізові поїздки громадян» від 10 січня 2002 р. № 12, та підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, відповідно до яких, громадяни Республіки Вірменія, які на законній підставі прибули в Україну без оформлення візи, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів, Синельниківським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області встановлено, що громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, чим порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та перейшов на нелегальне положення в Україні, тому з метою забезпечення вимог законодавства України по правовий статус іноземців та осіб без громадянства Синельниківський відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області просить прийняти рішення про примусове повернення з України, яким відповідача зобов`язати залишити територію України у зазначений в рішенні строк.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовну заяву не визнав, пояснивши, що він вважає, що підстави для його видворення за межі України відсутні, так як міграційна служба повинна була посприяти йому в отриманні нового паспорта, адже він був позбавлений волі за вироком суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України у 1991 році, що підтверджується Автобіографією наданою даним громадянином Вірменії 30.12.2021, та згідно до обліків інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України, відсутні відомості про перетин державного кордону у напрямках виїзд-в`їзд відповідачем, паспорт та будь-які документи у нього відсутні; з клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні він не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував.

Як убачається з довідки виданої начальником ВКВСР СВК-94 та характеристики начальника відділу СПС №14 р., з Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» 24.11.2022 р. звільняється громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2019 р. за ч. 1 ст.70, ч. 1 ст. 71,ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до трьох років та семи місяців позбавлення волі. Паспорт в особовій справі засудженого відсутній.

Згідно листа Посольства Республіки Вірменія в Україні від 01.11.2022 № 2302/К-291, громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 02.03.2009 р., терміном дії до 02.03.2019 року, та постійно зареєстрованим на території Республіки Вірменія за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, 07.11.2022 року за вх. №15234/1/1201-22 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшов лист Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 04.11.2022 № 55/15/Д/3-4263 вих, в якому Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, з урахуванням суспільно-небезпечних діянь громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливість продовження скоєння тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень на території України, на підставі вимог статей 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», клопоче про проведення заходів з метою попередження порушення міграційного законодавства України.

Аналогічне подання надійшло до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 17.11.2022 за вх. №16163/1/1201-22 від Управління міграційної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

За обліками Управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Інформація щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання відносно відповідача відсутня.

24 листопада 2022 року громадянина Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було звільнено з Державної установи «Синельниківська виправна колонія № 94», що підтверджено довідкою про звільнення.

Відносно громадянина Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Синельниківським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, прийнято рішення №9 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким зобов`язано у термін до 23.12.2022 року залишити територію України.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2022 року громадянина Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком до 6 місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22 вересня 2011 року №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

Частиною третьою статті 9 Закону №3773-VI встановлено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Частиною першою статті 26 Закону №3773-VI встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України (частина третя статті 26 Закону №3773-VI)

Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду (частина четверта статті 26 Закону №3773-VI)

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п`ята статті 26 Закону №3773-VI).

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною другою статті 30 Закону №3773-VI передбачено, що рішення суду про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Частиною четвертою статті 30 Закону №3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

За приписами частини восьмої статті 30 Закону №3773-VI положення цієї статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

За приписами статті 31 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

-де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

-де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

-де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

-де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Вказані положення Закону №3773-VI кореспондуються з положеннями Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 №353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119.

Виходячи зі змісту наведених норм Закону №3773-VI, слідує, що підставою для прийняття рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства можуть слугувати такі обставини:

- прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

- ухилення від виїзду після прийняття рішення про примусове повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно ч.1ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується учасниками справи, що відповідач востаннє здійснив в`їзд в Україну у 1991 році, та з того часу з території України не виїжджав, чим порушив вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». При цьому, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідач не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував, не має реєстрації місця проживання в Україні, паспортний документ у ОСОБА_1 також відсутній. Доказів протилежного відповідачем не надано, так як і не надано доказів вчинення дій з легалізації свого перебування на території України.

Враховуючи те, що відповідач, громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово судимий, за місцем відбуття покарання характеризувався посередньо, мав стягнення та немав жодного заохочення, до суспільно-корисної праці ставився посередньо, провину та суспільну небезпеку у вчиненому злочині визнавав та усвідомлював повністю, однак не розкаювався та на шлях виправлення не став, у відповідача на час розгляду справи відсутній статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутній паспортний документ, не має законного джерела існування, власності та родинних зв`язків на території України, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про примусове повернення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі та продовження подальшого кримінального життя на території України, тому наявні правові підстави для його видворення за межі території України.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 246, 250, 288 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Синельниківського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Вірменії ОСОБА_1 за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя О.І. Окладнікова