Справа № 209/2258/22
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2258/22
Провадження № 2-а/209/46/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Лобарчук О.О.
при секретарі: Золотих Л.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача (адвоката) Дьоміної М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Дьоміна Мирослава Володимирівна, до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександра Андрійовича, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дьоміна М.В. звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська в Дніпропетровській області з позовом, в якому просить визнати причини пропуску строку на оскарження поважними та поновити строк для оскарження постанови серії ЕАР № 5863623 від 07.09.2022 року; визнати дії інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександра Андрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5863623 від 07.09.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 КУпАП, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення; визнати дії інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександра Андрійовича щодо здійснення адміністративного затримання ОСОБА_1 протиправними та складання протоколу про адміністративне затримання незаконними.
В обґрунтування позову вказано, що 07 вересня 2022 року приблизно о 19.00- 19:30, ОСОБА_1 їхав з роботи (вул. Лісозаводська у м. Дніпрі, район Самарівка Індустріального району) до свого брата у с.Ульянівку Петриківської територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Центральна, 20. Шлях пролягав по вул. Літній, потім вул. Кринична, з якої ОСОБА_1 виїхав на стик вулиць Магдалинівської та Верхньої, які знаходяться в Індустріальному районі м. Дніпра, правил дорожнього руху не порушував. Приблизно за 100-150 метрів перед собою ОСОБА_1 помітив людину, яка перебігла дорогу. Згодом вияснилося, що це був інспектор патрульної поліції. Він зупинив ОСОБА_1 на перехресті вулиць Магдалинівська та Верхня Індустріального району м. Дніпра. Інспектор з жетоном № 177325 підійшов до автомобіля, не представившись, запитав документи. На питання ОСОБА_1 «У чому причина зупинки?» - відповіді останній не отримав, лише образи, нецензурні висловлювання, звинувачення в перебуванні у стані наркотичного сп`яніння, при цьому ознаки, за якими інспектор вважав, що він перебуває у такому стані, йому не повідомив. На неодноразові прохання ОСОБА_1 представитись, показати посвідчення, інспектор з жетоном № 177325 ніяк не реагував, наказав вийти з автомобіля та надати йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ і поліс страхування. ОСОБА_1 було надано на вимогу всі документи, він вийшов із автомобіля, але чергові питання «у чому причина зупинки», «яка підстава для перевірки» і т.д. інспектором поліції з жетоном № 177325 були проігноровані. Він почав здійснювати поверхневу перевірку - одяг, кишені, просив розстібнути кофту, потім запитав про наявність заборонених речей в автомобілі. ОСОБА_1 відповів, що нічого забороненого в автомобілі немає, також запитав чому він огляд проводить один, без включення нагрудної камери-реєстратора, за відсутності понятих. Всі питання ОСОБА_1 інспектором з жетоном № 177325 були проігноровані. Через те, що на вулиці вже смеркалось, прохожих не було, другий інспектор поліції не підходив, камера нагрудного відео реєстратора ввімкнута не була, на питання інспектор не відповідав, розмовляв досить зухвало та грубо, ОСОБА_1 було страшно за своє здоров`я та життя. Інспектор поліції з жетоном № 177325 намагався самотужки відкрити двері автомобіля, що йому не вдалося через несправність дверей. Задля збереження цілісності автомобіля, та побоюючись інспектора ОСОБА_1 самостійно відкрив двері, що не є наданням добровільної згоди на проведення огляду, оскільки він намагався вияснити причину таких дій інспектора поліції, але в запобігання застосування інспектором поліції сили, вирішив самостійно відкрити двері автомобіля. Інспектор з жетоном № 177325 почав самостійний обшук автомобіля, а саме: сумки, бардачка, дивився під килимки, сумки з особистими речами гігієни, де нібито знайшов згорток з невідомим вмістом і відразу почав його розгортати та запитав що це. ОСОБА_1 відповів, що не має жодного уявлення, що це за згорток і що у нього всередині. В цей момент, підійшов його колега - інспектор поліції з номером жетону 151666, який також не представився, взяв цей пакунок, розгорнувши, поклав на капот автомобіля і почав фотографувати на свій особистий телефон. Далі, вони почали викликати підкріплення, їх настрій помітно покращився, відійшовши на кілька метрів від ОСОБА_1 , вони про щось говорили між собою. Залишившись біля авто, з цікавості ОСОБА_1 взяв цей пакунок, який залишився на капоті і почав його розглядати. Як тільки він його взяв до рук, це помітив інспектор поліції з номером жетону 177325 і відразу почав різко до нього наближатися, він злякався і випадково розсипав вміст цього пакунку. Це дуже сильно розлютило його, і він відразу почав бити ОСОБА_1 по голові, це продовжувалося протягом 10-15 секунд. Він наніс близько двадцяти ударів по голові та тулубу. ОСОБА_1 відходив, прикривався руками та намагався встояти на ногах. У цей час його колега - інспектор з жетоном № 151666 залишався бездіяльним та жодним чином не намагався перешкодити незаконним діям його колеги. Як тільки патрульний заспокоївся, він надів на ОСОБА_1 кайданки, наказав залишатися на місці - що він і зробив. Минуло ще кілька хвилин, приїхав наряд поліції, в складі якого були 4 поліцейських, нібито з ВП № 4 Дніпровського районного управління ГУНП у Дніпропетровській області. Наряд поліції підійшов до інспекторів з жетонами № 177325 та № 151666 та до ОСОБА_1 . Жоден з чотирьох працівників поліції не відрекомендувались, номери їх жетонів ОСОБА_1 не встиг записати, оскільки його руки були в кайданках. ОСОБА_1 повідомив наряду, що його щойно побив інспектор поліції і він взагалі не розуміє, що відбувається. У відповідь він почув купу лайки, принижень, та погроз забрати у відділення поліції. ОСОБА_1 намагався наскільки це можливо у такій ситуації зберігати спокій, не реагувати на висловлення працівників поліції, бо хотів розібратися що сталося взагалі. Наряд, що приїхав на виклик інспекторів патрульної поліції з жетонами № 177325 та № 151666, запитав де знаходиться речовий доказ, на що інспектори відповіли: «Він розсипався». Після цієї відповіді, наряд розлютився, та знову почали погрожувати ОСОБА_1 , принижувати з використання нецензурної лексики, а саме: погрожували конфіскувати автомобіль, дати повістку до військомату, і взагалі влаштувати йому «солодке» життя. Через деякий час всі працівники поліції відійшли на кілька метрів і про щось говорили між собою, та згодом повернулись. Тон голосу помітно змінився, розмова стала більш врівноваженою, і тут ОСОБА_1 помітив, що вони ввімкнули камери нагрудних реєстраторів. Йому запропонували пройти медогляд чи мед експертизу, на що він погодився. Потім вони знову відійшли, про щось спілкувалися між собою, після чого 4 поліцейських з наряду сіли в автомобіль і поїхали, залишивши його з двома патрульними поліцейськими з жетонами № 177325 та № 151666. Далі патрульні оформили якісь документи - чи то протокол по факту затримки та звільнення, чи то протокол за порушення ПДД, чи то якась постанова ( ОСОБА_1 не знає що це був за документ), але його змусили підписати, не роз`яснивши ні права, ні зміст цього документу. На прохання зачитати права і статті, які були вказані в цьому документі, можливість скористатися послугами адвоката поліцейський не зміг прочитати те, що написав, а почав незрозуміло та сумбурно пояснювати своїми словами. Інспектор змусив ОСОБА_1 підписати під погрозою, що не зніме з нього кайданки. Останній звісно що погодився, бо іншого варіанту у нього не було, захисту просити було ні в кого, телефоном користуватися не дозволяли, оскільки він у той час перебував у одного з інспекторів поліції, у кого саме не пам`ятає. Лише після підписання невідомого документу, зняли кайданки, повернули телефон і дозволили зателефонувати сестрі. Далі, ОСОБА_1 попросив надати копію документу, що він підписав, але у цьому було відмовлено. Зробити фото документу на свій особистий телефон також відмовили. Складено і підписано було лише один документ. Після підписання невідомого документу, ОСОБА_1 запитав чи їдемо проходити медичну експертизу. У відповідь інспектори почали відмовляти, пояснюючи, що це необов`язкова процедура, але ОСОБА_1 наполягав і вони тяжко погодились і відвезли його у Центр лікування залежностей КП «ОМПЦЛЗ» ДОР. Пройшовши огляд, ОСОБА_1 попросив відвезти його до автомобіля - йому відмовили. Тому він був змушений годину добиратися самостійно. Наступного дня, 08.09.2022 року ОСОБА_1 прокинувся з синцями на обличчі. У період з 09.09.2022 р. по 12.09.2022 року він проходив стаціонарне лікування у КНП КМР «МЛШМД». Відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 2502 від 14.09.2022 року, у нього виявлено синець на обличчі, що спричинено від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежений. Виявлене тілесне ушкодження по ступеню тяжкості буде оцінено після закінчення лікування. 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 було направлено заяву про обставини, що можуть свідчити про вчинені відносно нього кримінальні правопорушення, до ТУ ДБР у м. Полтава, а також направлена скарга на неправомірні дії працівників поліції до УВБ у Дніпропетровській області.
Ухвалою судді від 10 жовтня 2022 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та призначення справи до розгляду. (а.с. 37).
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позову, наполягав на його задоволенні.
Представник позивача- адвокат Дьоміна М.В. підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Також зазначила про те, що в постанові зазначене місце її складення- м. Новомосковськ Індустріальний район, та місце вчинення правопорушення- м. Новомосковськ, але всі події відбувалися в Індустріальному район м. Дніпра. Час скоєння адміністративного правопорушення зазначений - 19.28. Але ж вони додали до матеріалів позову відео, який було витребувано у Департаменту патрульної поліції. На вказаному відео видно, що ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля в кайданках, і час на відео- 18.44. Як же тоді він міг скоїти правопорушення о 19.28 годині, тобто рухатись без ременя безпеки.
Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу за його відсутністю. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 07.09.2022 року поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній керував ТЗ ЗАЗ СЛАВУТИЧ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпро, по вул. Верхня, в районі буднику 1, обладнаним засобами безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. «в» Правил дорожньої о руху України. Акцентує увагу суду, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно п. 2.3.«в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Перед початком руху водій зобов`язаний відрегулювати підголівники, пристебнутися ременем безпеки, а також проконтролювати пасажирів, щоб вони правильно розмістилися в салоні автомобіля, пристебнулися ременями безпеки і не заважали водієві керувати транспортним засобом. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах - водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Частішою 5 статті 121 КУпАП передбачено, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, шо свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в ного вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першого, другою і третьою статті 126»). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП. якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп./2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки ко їй протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 сі. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стишення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Також, враховуючи відповідні посилання позивача в його позовній заяві, звертає увагу суду, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 203/2 730/16-а були роз`яснені аспекти щодо законності розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Так, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №» 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення) набрав чинності Закон України № 596 -VIII від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УШ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративні їх правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 нього Кодексу. Слід також зазначиш, що Законом № 596-УШ від 14.07.2015 законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження. З вищенаведеного випливає висновок, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Заковом №596-УІІІ від 14.07.2015 правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, е обов`язковим до виконання, як нормативно- правовий акт вищої юридичної сили. Отже, виявивши транспортний засіб, в діях, водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення дорожнього п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 5 ст. 121КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає шо справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які берусь участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення ш правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Акцентує увагу суду на тому, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і с особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відео реєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. Програмно за допомогою скрипта встановлено, що відео файл, який по терміну знаходиться більш терміну зберігання, автоматично видаляється з серверу. Відповідно до п. 9 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи. У зв`язку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до Управління 14.10.2022, надати відеозапис до суду не має можливості. Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Горобій Олександра Андрійовича, третя особа: Департаменту патрульної поліції, про оскарження скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руку відмовити в повному обсязі. (а.с.44-55)
Поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
Вислухавши позивача, представника позивача, враховуючи надаі відзиви та пояснення, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 07.09.2022 року інспектором батальйону №1 роти №1 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександром Андрійовичем винесена постанова серії ЕАР № 5863623 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.5 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн. (а.с. 16).
Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 07.09.2022 року о 19 год. 28 хв. у м.Новомосковську по вул. Верхній, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Славута», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, що є порушенням пп. «в» п. 2.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Однак, як встановлено в судовому засіданні, і як саме зазначено в поясненнях, наданих Департаментом патрульної поліції Дніпропетровської області зупинка автомобіля під керуванням позивача ОСОБА_1 була здійснена в м. Дніпрі. Там же і була розглянута адімністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення аддміністртаивного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.
Так судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5863623 від 07 вересня 2022 року складена у зв`язку з порушенням позивачем ПДР України, а саме п. 2.3 в (не був пристебнутий ременем безпеки), що було зафіксовано на відеозапис нагрудної камери працівника поліції.
Згідно Протоколу АЗ № 060575 від 07.09.2022 року про адміністративного затримання вбачається, що 07.09.2022 року в м.Дніпро, ОСОБА_1 був затриманий о 18.55 годині. (а.с.17).
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
Згідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Частиною 2 ст.16 наведеного Закону встановлено, що водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Із наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов`язок мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та пред`являти їх для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У той же час, вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортний засіб, передбачено у ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію".
Однак, в оскаржуваній постанові серії ЕАР № 5863623 поліцейським не зазначено, з яких підстав було здійснено зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Нормами ч. ч. 1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.
Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, знайшли своє підтвердження.
Відповідачем не надано доказів того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, за яке настає відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, зокрема не залучено свідків, не надано показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху тощо.
В постанові не збігається місце вчинення адміністративного правопорушення, час вчинення взагалі зазначений вже після того, як був оформлений протокол адміністративного затримання.
Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП не підтверджено жодними доказами.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП ( 80732-10 ). У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5863623 від 07.09.2022 року на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправною, виходить за межі повноважень суду, з урахуванням вимог ст. 286 КАС України.
Тому в частиі задоволення позовних вимог позивача про визнання дій інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександра Андрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та визнання дії інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександра Андрійовича щодо здійснення адміністративного затримання ОСОБА_1 протиправними та складання протоколу про адміністративне затримання незаконними, суд вважає необхіним відмовити .
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи ту обставину, що позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 126, 132, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст. ст. 7, 9, 121, 126, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_4 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Дьоміна Мирослава Володимирівна, до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександра Андрійовича, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5863623 від 07.09.2022 року на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, винесену поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області Горобій Олександром Андрійовичем, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 09 грудня 2022 року.

Суддя Лобарчук О.О.