Справа № 420/16800/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
12 грудня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 гривна за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком передбаченому частиною 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рiк як учаснику бойових дій у розмiрi п`яти мінімальних пенсія за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги; визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком передбаченому частиною 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 родичу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмiрі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
Так, в ухвалі суду від 28.11.2022 року суд зазначив, що статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
З огляду на положення статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата допомоги до 5 травня позивачу за 2020 рік і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.
При цьому, строк звернення до суду має обраховуватись з дня, коли закінчується встановлений законом строк на здійснення такої виплати і особа розуміє про те, що більшої суми допомоги, аніж вже отримано, не може бути нараховано і виплачено.
Отже, відлік строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправною відмови в донарахуванні та сплаті позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня в необхідному розмірі за 2021, розпочався починаючи з 30 вересня 2021 р.
Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 06.02.2018 року у справі № 607/7919/17.
Про порушення свого права на належний розмір щорічної допомоги до 5 травня за 2021 рік позивач міг і повинен був дізнатися після отримання її у меншому розмірі.
Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.
Аналогічний правовий висновок зроблений в Ухвалі Верховного Суду від 13.03.2018 року по справі № 800/474/17.
При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах Стаббігс та інші проти Великобританії, Девеер проти Бельгії, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.
Отже, захист порушених прав, свобод або охоронюваних законом інтересів шляхом звернення до суду може бути реалізовано особою лише в межах установлених приписами чинного законодавства строків.
Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація даного права є наслідком його власної поведінки.
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в частині позовних вимог за 2021 рік - 21.11.2022 року, тобто, із порушенням шестимісячного строку, а отже, суд доходить висновку щодо необґрунтованості клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог за 2021 рік, та відповідно відсутності підстав для його задоволення.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахування та виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2021 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, підлягає поверненню позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169, ст. 248 КАС України, суддя
1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду із вимогами про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахування та виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2021 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
2. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахування та виплатити одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2021 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком повернути позивачеві .
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.