Справа № 320/4788/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4788/20 Головуючий у І інстанції - Головенко О.Д.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
12 грудня 2022 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого-судді: Мельничука В.П.,
суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, -
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області, в якій просив:
- визнати протиправними дії Відповідача щодо внесення 12.05.2020 відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна під № 27756364;
- зобов`язати Відповідача виключити ці відомості із Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що Відповідачем на підставі акта опису майна було зареєстровано публічне обтяження на рухоме майно, однак вважає, що їх внесено протиправно, оскільки податкові зобов`язання, які були підставою для опису майна скасовано в судовому порядку, тому на думку Позивача вони мають бути виключенні із Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо внесення 12.05.2020 відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна під № 27756364.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Київській області () виключити відомості із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що внесенні 12.05.2020 під № 27756364.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Київській області посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року - без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Позивача здійснені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 29 400,00 грн.

Відповідачу було надіслано за офіційною адресою його електронної пошти супровідний лист, яким повідомлено про розгляд заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, та запропоновано надати клопотання, пояснення або заперечення на вказану заяву до 09 грудня 2022 року.

Зазначений лист доставлено вказані особі 07 грудня 2022 року о 16:42.

Клопотання, пояснення або заперечення Відповідача на заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якого передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 п. 1 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду, Позивачем, для підтвердження витрат на правничу допомогу було подано: договір про надання правової допомоги від 14 вересня 2021 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 20 жовтня 2022 року до договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2021; Прибутковий касовий ордер № 1-20-10/22 від 20 жовтня 2022 року; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000712.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 (надалі - Клієнтом) та Адвокатом Тукманом Євгеном Григоровичем (надалі - Адвокатом) укладено договір про надання правової допомоги від 14 вересня 2021 року (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе доручення з надання Клієнту правової допомоги на умовах, передбачених Договором.

Адвокатом надаються такі види правової допомоги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів Клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, організаціях будь-якої форми власності, перед фізичними та юридичними особами.

Обсяг, у якому надається правова допомога Клієнту, зазначений у статті 3 Договору.

Згідно з п. 3 Договору Клієнту надається правова допомога щодо представництва, захисту, відстоювання інтересів останнього в будь-яких підприємствах, установах, організаціях, у тому числі в органах прокуратури, інших правоохоронних органах, судах України з питань, які стосуються або пов`язані із майновими, процесуальними та іншими правами і обов`язками Клієнта. Правова допомога надається шляхом здійснення Адвокатом функцій представництва й правозаступництва щодо майнових прав, охоронюваних законом інтересів Клієнта з надання Адвокату усіх прав, передбачених зокрема, але не виключно Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормами чинного законодавства України, в тому числі з правом представництва інтересів Клієнта, подачі та отримання будь-яких документів, необхідних для вчинення дій від імені та в інтересах Клієнта в підприємствах, установах, організаціях, правоохоронних органах, судових установах, з правом оскарження рішень суб`єктів правовідносин, судових рішень, подання апеляційних, касаційних скарг, подання виконавчого документа до виконання, вчинення інших, пов`язаних з цим юридичних дій. Адвокату надається право подавати від імені та в інтересах Клієнта заяви, клопотання, скарги, позови, відзиви, інші документи, вести справи Клієнта, у тому числі в усіх судах з усіма правами, що надані законом позивачеві, відповідачеві, третім особам, іншим учасникам процесу, у тому числі знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, ухвал, постанов суду, інших документів, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх досліджені, заявляти клопотання та відводи, давати суду та іншим суб`єктам правовідносин усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, брати участь у виконавчому проваджені, оскаржувати прийняті в ході виконавчого провадження рішення, постанови, тощо, оскаржувати дії чи бездіяльність державних/приватних виконавців, органу державної виконавчої служби; сплачувати необхідні платежі а також вчиняти адвокатські запити до різних фізичних осіб, підприємств, установ і організацій будь-якої форми власності, відбирати письмові пояснення у будь-яких осіб, пов`язаних із наданням правової допомоги згідно даного Договору та виконувати всі інші права, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 4 Договору передбачено, що надання Адвокатом правової допомоги Клієнту здійснюється на платній основі.

Вартість наданої Адвокатом правової допомоги у межах даного Договору встановлюється домовленістю Сторін і відображається в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами даного Договору.

Як вбачається з акта приймання-передачі наданих послуг від 20 жовтня 2022 року по договору про надання правової допомоги від 14.09.2021, Адвокатом надано Клієнту правові послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Відповідача на рішення суду першої інстанції від 29 квітня 2022 року у справі № 320/4788/20 (надалі - захист позиції Клієнта), а саме:

- здійснення особистого прийому Клієнта з питання надання правових консультацій про положення чинного законодавства, зокрема статей 132, 134, 139 Кодексу адміністративного судочинства України, в аспекті відстоювання позиції Клієнта в суді апеляційної інстанції у справі № 320/4788/20 враховуючи прийняту апеляційним судом на користь Клієнта постанову від 12 жовтня 2022 року у справі № 320/4788/20, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 1 година.

- розроблення, структуризація та складання процесуальних документів у справі № 320/4788/20: заяви від 20.10.2022 про ухвалення додаткового рішення, оформлення матеріалів додатку цієї заяви, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 3 години.

- надання Клієнту роз`яснень з питань стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду справи № 320/4788/20 в суді апеляційної інстанції з огляду на правозастосовчу практику на прикладі Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, практики Європейського суду з прав людини, зокрема, визначеної у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», у справі «Родзевілло проти України» (Заява № 38771/05), - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 2 години.

Враховуючи складність справи, виконані Адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений на це Адвокатом, обсяг наданих Адвокатом послуг та виконаних робіт, а також репутаційне та майнове значення справи для Клієнта, беручи до уваги майновий стан Клієнта, - Сторони дійшли згоди про оплату наданих Адвокатом послуг.

Підписанням даного Акта, Сторони погодили, що загальна тривалість часу, протягом якого здійснювалася правова допомога Клієнту у формі надання послуг становить 6 годин.

Вартість 1 години роботи Адвоката Сторони визначили в розмірі 4900,00 грн, відповідно до п. 4.2. Договору.

Відповідно до вказаного Акта, розрахунок вартості наданих Адвокатом послуг здійснено наступним чином: 6 год. х 4900,00 грн = 29 400,00 грн.

Таким чином, на переконання Позивача з Відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 29 400 грн.

За правилами ч.ч. 1,2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вказане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17 (73021615) та від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16 (73356068).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

А у пункті 154 рішення Європейського суду із прав людини від 07.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» ( заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення та врахуванням того чи були витрати на правничу допомогу фактичними, а їх розмір обґрунтованим та розумним викладена, зокрема у постанові від 05.05.2018 року у справі № 821/1594/17.

Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі № 803/1032/18 підкреслюється, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`ємом наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів, розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу зазначає, що не вбачає доцільності стягнення з Головного управління ДПС у Київській області витрат у сумі 29 400,00 грн, понесених Позивачем під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції, оскільки дана сума не співмірна зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Більш того, з акта приймання-передачі наданих послуг від 20.10.2022 вбачається, що витрати, які Позивач поніс в суді апеляційної інстанції є лише підготовка та складання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що заява Позивача підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на корить ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 500,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 308, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500,00 (п`ятсот) грн.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко