Справа № 260/4420/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/4420/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Глаголи Галини Петрівни (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4. м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 року з 83% до 70% сум грошового забезпечення, оформлене відповідачем листом №3876-3935/Н-02/8-0700/22 від 14.10.2022 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум;

3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України: в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №11/7376 від 30.06.2022 року, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України про грошове забезпечення для перерахунку пенсій, оформлене відповідачем листом №2833-2925/Н-02/8-0700/22 від 22.08.2022 року;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) провести перерахунок та виплату пенси з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №11/7376 станом на 05.03.2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону Україні від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового розміру пенсії 83% із врахуванням грошового забезпечення в сумі 10 766,70 грн. яке визначено наступними складовими: посадового окладу (2900,00 грн.), окладу за військовим званням «ст. прапорщик» (1020,00 грн.), процентної надбавки за вислугу років 45% (1768,50 грн.), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби 20 % (1139,70 грн.), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% (291,00 грн.), надбавка за кваліфікацію 5% (145,50 грн.), премія 120 % (3492,00 грн.); здійснити виплату перерахованої пенсії із врахуванням раніше виплачених сум пенсії;

5) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) на користь ОСОБА_1 (інд.код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі в загальній сумі 3284,80 грн., які складаються із судового збору в сумі 1984,80 грн. за дві вимоги немайнового характеру та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1300,00 гривень (а.с.1-15).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 83 % сум грошового забезпечення. В той же час, позивач стверджує, що за вислугу 31 років, у відповідності до вимог статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, йому протиправно зменшили розмір грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення. Проте на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р. у 2018 році відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року та самовільно зменшив основний розмір такої з 83% до 70% грошового забезпечення. Такі дії відповідача вважає протиправними, оскільки при перерахунку пенсії повинна застосовуватись норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Також, на підставі Рішення Верховного суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення №11/7376 від 30.06.2022р., згідно якої грошове забезпечення складається з наступних складових:

- посадовий оклад 2910,00 грн.;

- оклад за військове звання - 1020,00 грн.;

- надбавка за вислугу років - 45% від посадового окладу та окладу за військове звання - 1768,50 грн.;

- надбавка за особливості проходження служби - 20% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років 1139,70 грн.;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 10% від посадового окладу 291,00 грн.;

- надбавка за кваліфікацію 1 клас - 5% від посадового окладу 145,50 грн.;

- премія 120% від посадового окладу - 3492,00 грн.,

разом 10 766,70 грн.

20 липня 2022 року позивач звернулася до відповідача із заявою, щодо здійснення перерахунку пенсії у відповідності до нової довідки №11/7376 від 30.06.2022р., з урахуванням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з 01.04.2019р.. 22 серпня 2022 року ГУПФ України в Закарпатській області відмовило в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням зазначеної вище довідки посилаючись на те, що після визнання протиправними та нечинними п.1-2 Постанови КМУ №103 інших рішень про проведення перерахунку пенсій у відповідності до ст.63 №2262-ХІІ, урядом України не приймалось.

Позивач вважає, що право особи на отримання пенсії (у тому числі і за минулий час), як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

02 листопада 2022 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.34-36).

09 листопада 2022 року на адресу суду надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ).

18 листопада 2022 року представником відповідача подано до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Також зазначив, що на момент первинного призначення пенсії позивача, останньому пенсію обчислено за вислугу 31 рік у розмірі 83% сум грошового забезпечення. Також до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ вносилися зміни, зокрема Законом України від 08 липня 2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та від 27 березня 2014 року № 1166-VIІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", якими встановлювався максимальний розмір пенсії за вислугу років на рівні 83% та 70% відповідних сум грошового забезпечення. З прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахунок раніше призначених пенсій здійснено за нормами законодавства, чинного на момент перерахунку. Відповідно, головним управлінням правомірно проведено з моменту виникнення права у позивача перерахунок пенсії із 70% грошового забезпечення. Відтак, враховуючи вищезазначене представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Також у відзиві представник відповідача зазначив, що не погоджується з позовними вимогами з огляду на те, що Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, відтак з 05.03.2019р. - дня набрання законної сили рішенням у вказаній справі діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, що діяла до зазначених змін. Водночас, алгоритм дій, який повинен вчинити, зокрема, орган ПФУ у зв`язку із втратою чинності положеннями п.1, 2 Постанови №103 та змін до п.5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився, відповідно до п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права (що регламентоване п. 1 цього ж Порядку) і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Відповідач зазначає, що рішення суду, на підставі якого видано оновлену довідку про грошове забезпечення позивача, не містить зобов`язань щодо здійснення Головним управлінням перерахунку пенсії останнього та врахування при цьому згаданої довідки; таким рішенням лише встановлена необхідність видачі оновленої довідки для прийняття компетентним органом рішення щодо її подальшого застосування, із дотриманням процедури, передбаченої Порядком №45, статтею 63 Закону України №2262-ХІІ, Постанови №704. Відповідач вважає, що підстав для проведення перерахунку на підставі нової довідки немає, оскільки ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, та п.1 Порядку №45 передбачено, що такий проводиться після прийняття Урядом рішення про умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Враховуючи вищезазначене представник відповідача просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю (а.с.39-42).

13 грудня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Дослідивши подані сторонами документи матеріали справи та матеріали пенсійної справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по заниженню відсоткового значення сум грошового забезпечення з 83% до 70% та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії виходячи з розміру 83% сум грошового забезпечення судом встановлено наступне.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 є пенсіонером отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01 січня 2010 року.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу з 01 січня 2010 року було призначено пенсію в розмірі 83 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (вислуга 31 рік (календарних 23)).

З 01 січня 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії за чинною на цю дату редакцією Закону у відповідності до Постанови № 103 та ст. 13 Закону, в якій зазначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 83% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку протиправними та такими, що порушують його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон).

Відповідно до преамбули Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону регламентовано порядок визначення розміру пенсії за вислугу років. Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права на пенсію), пенсії за вислугу років призначаються:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

В подальшому, відповідно до Закону України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014 р., було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону, де число 80 замінили на число 70 (максимальний розмір пенсії).

Провівши правовий аналіз зазначених законодавчих норм, суд дійшов висновку, що положення статті 13 Закону, якими встановлено розмір пенсії, виходячи з 70 відсотків грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014 р., тобто дати набрання чинності відповідної редакції Закону, та стосуються саме питань призначення пенсії, а не її перерахунку, оскільки до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави саме перерахунку пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми ст. 63 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та заявлених позовних вимог, позивач оскаржує дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Нормами ст. 63 Закону врегульовано порядок здійснення перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії позивача проведений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова). При цьому при здійсненні такого відповідачем застосовано не тільки новий розмір грошового забезпечення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (як передбачено Постановою), але й змінено розмір відсоткового співвідношення до грошового забезпечення, встановленого ст. 13 Закону.

Суд вважає такі дії органу Пенсійного фонду України протиправними з огляду на наступне.

Положеннями п. 1 Постанови встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Разом з тим, Постанова жодним чином не регламентує та не змінює відсоткове співвідношення розміру пенсії та грошового забезпечення. Розмір пенсії військовослужбовцям визначається виключно нормами Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. (далі - Порядок № 45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

П. 4 Порядку № 45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Норми ст. 58 Конституції України закріпили принцип незворотності дії в час законів та інших правових актів, відповідного до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип належить розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, а дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб`єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативного акта, а також необхідною умовою довіри до держави і права.

Імперативність даної норми, з метою застосування до спірних правовідносин, полягає в тому, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення у розмірі 83%, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005, від 29.06.2010 р. № 17-рп/2010, від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010, від 11.10.2011 р. № 10-рп/2011).

Більше того, право на мирне володіння кожною фізичною або юридичною особою своїм майном гарантується також ч. 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у Рішенні «Суханов та Ільченко проти України» (Рішення від 26.09.2014 року) зауважив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 52).

Згідно ст. 63 Закону обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку № 45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

Суд зазначає, що зміни до ст. 63 Закону у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Порядок № 45 і Постанова також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону на підставі Постанови в Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону, оскільки такі стосуються саме призначення пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 04 лютого 2019 року у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№ 240/5401/18), а також в постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Провівши аналіз обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 83% від відповідних сум грошового забезпечення на 70%.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення суд зазначає наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо безпідставного зменшення розміру пенсії позивача, з метою ефективного захисту порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення.

Отже позов в цій частині є правомірним та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним дій відповідача у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки від 30 червня 2022 року № 11/7376, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки судом встановлено наступне.

Як встановлено судом в ході розгляду адміністративної справи, позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

Адміністрацією державної прикордонної служби України на підставі Рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19 було складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нову довідку про розмір грошового забезпечення №11/7376 від 30.06.2022р., згідно якої грошове забезпечення складається з наступних складових:

- посадовий оклад 2910,00 грн.;

- оклад за військове звання - 1020,00 грн.;

- надбавка за вислугу років - 45% від посадового окладу та окладу за військове звання - 1768,50 грн.;

- надбавка за особливості проходження служби - 20% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років 1139,70 грн.;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 10% від посадового окладу 291,00 грн.;

- надбавка за кваліфікацію 1 клас - 5% від посадового окладу 145,50 грн.;

- премія 120% від посадового окладу - 3492,00 грн.,

разом 10 766,70 грн. (а.с.18).

20 липня 2022 року позивача звернувся до відповідача із заявою, щодо здійснення перерахунку пенсії у відповідності до нової довідки №11/7376 від 30.06.2022р., з урахуванням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з 01.04.2019 р..

Листом №2833-2925/Н-02/8-0700/22 від 22.08.2022 р. відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку позивача за новою довідко №11/7376 від 30.06.2022 р, у зв`язку із відсутністю підстав для проведення такого (а.с.21).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення військовослужбовців, звільнених зі служби у відставку, унормовано, насамперед, приписами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).

Положення названого закону запроваджують дві самостійні процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) у випадку призначення пенсії вперше (ст.43) та 2) у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді (ст.63).

При цьому, ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).

Натомість, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду з приводу застосування положень ст.63 вказаного закону у контексті складання нової (оновленої) довідки про грошове забезпечення для перерахунку розміру раніше призначеної пенсії, викладеному у постанові від 24.06.2020р. по зразковій справі №160/8324/19 на реалізацію ст.63 Закону № 2262-XII Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 13.02.2008р. №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок №45), а внесені до Порядку №45 зміни згідно з постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 втратили чинність з 05.03.2019р. і тому з 05.03.2019р. втратили чинність обмеження у включенні до бази обчислення грошового забезпечення діючого військовослужбовця інших платежів з винагороди за службу окрім окладу за посадою, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років.

При цьому суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регламентовані нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджений постановою правління ПФУ від 31.01.2007р. №3-1 та зареєстрований в Мінюсті України 15.02.2007р. за №135/13402; далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п.23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст.63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п.24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабміном України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

01.03.2018 року набрала чинності постанова КМ України за № 704 від 30.08.2017 року (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704). При цьому, п.п. 2 п. 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, з 05.03.2019 року (з дня набрання чинності судовим рішенням у справі 826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. При цьому, відповідно до п. 4 Порядку №45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.2 і 3 ст.51 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно із ч.2 і 3 ст.51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З огляду на викладене та в зв`язку з виникненням у позивача права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, враховуючи надіслання Адміністрацією Державної прикордонної служби України до ГУ ПФУ в Закарпатській області нової довідки №11/7376 від 30.06.2022 р. про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року для перерахунку пенсії останнього - суд приходить до висновку про протиправність відмови відповідача, оформленій листом №2833-2925/Н-02/8-0700/22 від 22.08.2022 р..

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже позов в цій частині є правомірним та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до наявної в матеріалах справи квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією № від 22 жовтня 2022 року (а.с.16).

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частини другої статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з поданих представником позивача документів, позивач заявив до відшкодування 1 300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката представник позивача долучив копію договору про надання правничої допомоги № 17/06/22 від 17 червня 2022 року; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 17/06/22 від 17.06.2022 р.; квитанцію на розрахунок готівкою № 39 від 17.06.2022 р. на суму 1 300,00 грн. (а.с.27-29).

Проти заявленої до відшкодування суми понесених судових витрат у розмірі 1 300,00 грн. представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив з мотивів її неспіврозмірності ні зі складністю справи, ні з часом, витраченим на виконання відповідних робіт.

Згідно частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Частиною сьомою статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу частинами сьомою та дев`ятою зазначеної статті встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у додатковому рішенні від 25 січня 2019 року (справа №9901/350/18), у додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), у постанові від 15 травня 2018 року (справа №821/1594/17) та у постанові Великої Палати у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року (справа №826/1216/16).

Суд зазначає, що ухвалою суду було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справ, у зв`язку з тим, що дана справа є справою незначної складності.

Предметом позову оскарження дій ГУПФУ в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку пенсії за оновленою довідкою та по заниженню відсоткового значення сум грошового забезпечення. Одночасно позивач просить суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1 300,00 грн..

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 р. по справі № 904/8308/17 дійшов висновку про те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати Були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначений адвокатом у розрахунку суми час для підготовки позовних матеріалів та надання консультацій клієнту, на переконання суду, відповідає рівню складності даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява та інші письмові заяви підписані представником позивача.

Разом з тим, відповідно відомостей єдиного реєстру адвокатів України, ОСОБА_2 є адвокатом (свідоцтво № 21/437 від 25.03.2005 р.) та займається індивідуальною адвокатською діяльністю.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, враховуючи заперечення представника відповідача, а також співмірність ціни позову та заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ у Закарпатській області на користь позивача підлягає вартість витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1 300,00 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, оформлені листом за №3876-3935/Н-02/8-0700/22 від 14 жовтня 2022 року щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 під час перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року з 83% до 70% сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України: в Закарпатській області щодо відмови, оформленої листом за №2833-2925/Н-02/8-0700/22 від 22 серпня 2022 року, у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №11/7376 від 30 червня 2022 року, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України про грошове забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 30 червня 2022 року за №11/7376 виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового розміру пенсії 83% із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та з урахуванням раніше виплачених сум.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 1300,00 грн. (одна тисяча триста гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець