Справа № 560/4803/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4803/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

12 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (ГУ ПФУ в Хмельницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ГУ ПФУ в Житомирській області) в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення №28 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06.01.2022 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати рішення №28 ГУ ПФУ в Житомирській області від 19.01.2022 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача трактористом КСП ім. Кірова с. Великі Пузирки Ізяславського району Хмельницької області з 18.07.1984 по 01.10.1988; КСП ім. Орджонікідзе с. Сахнівці Ізяславський район Хмельницької області ( КСП "Сахнівське" с. Сахнівці, Ізяславського району, ТОВ СГП "Агрос-Віста", с. Сахнівці, Ізяславський район) з 10.10.1988 по 29.04.2014 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

17 липня 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням ГУ ПФУ у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 04.01.2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 28 від 06 січня 2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю/недостатністю необхідного пільгового стажу.

12 січня 2022 позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області № 8 від 19 січня 2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, у вказаних вище рішеннях зазначено про те, що фактичною підставою відмови є недостатність у позивача необхідного пільгового стажу, зокрема непідтвердження органами Пенсійного фонду періодів роботи позивача трактористом на виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах та інших підприємствах (безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції).

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

-18.07.1984 по 10.10.1988 - відсутні підстави про прийом і звільнення, період перетинається з періодом військової служби, відсутні довідка про відпрацювання вихододні в колгоспі;

- 10.10.1988 по 28.09.1992 - відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі в сільському господарстві;

- 18.07.1984 по 10.10.1988, з 10.10.1988 по 28.09.1992 - необхідно надати уточнюючу довідку про членство в КСП;

- 10.10.1988 по 08.01.2014 - актом перевірки посада "тракторист" підтверджена лише з 29.04.2014.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі діяли не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років і за загального стажу роботи не менше як 30 років, з них не менш як 20 років на такій роботі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, у пункті 1 роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства", яке було надане до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зазначено, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Так, звертаючись до відповідачів із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження спеціального трудового стажу позивачем було надано:

-трудову книжку колгоспника НОМЕР_1 від 20.07.1984;

- посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 від 11.03.2002;

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 353 від 28.10.2021.

Із змісту вказаних документів встановлено, що періоди роботи позивача трактористом-машиністом узгоджуються із записами його трудової книжки.

Крім того, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі). У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або відповідних записів у ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ. Зазначений взірець трудової книжки колгоспника містить окремі розділи: "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; "відомості про роботу" відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; "трудова участь у громадському господарстві" встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи підтверджується те, що у період з 18.07.1984 по 10.10.1988 ОСОБА_1 працював в колгоспі механізатором.

У постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №681/813/17 та від 20.02.2020 по справі №182/6635/16-а зазначається про те, що термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям, що охоплює й поняття професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції. Відповідно до Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016, затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 №016, введеного в дію з 01.01.1987, та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, професія "механізатор" відсутня, натомість міститься професійна назва роботи -тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.

Стосовно врахування спеціального стажу під час проходження позивачем служби в лавах Радянської Армії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач на момент призову на строкову військову службу працював за професією, що надавала йому право на пенсію на пільгових умовах, та крім того після демобілізації повернувся працювати на посаду, з якої призивався на службу, а тому він має право на зарахування до пільгового стажу відповідно до ст. 114 Закону України "Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду проходження військової служби.

Крім того, згідно з відомостями трудової книжки позивача було прийнято 10.10.1988 на роботу в колгосп трактористом та звільнено 08.01.2014.

Довідка від 31 січня 2022 № 43 містить інформацію про те, що ОСОБА_1 дійсно працював у господарстві з 1988 по 1995 трактористом, з 1996 по 1999 трактористом -комбайнером.

Згідно з довідкою від 28 жовтня 2021 № 353 ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ СГП "Агрос-Віста" з 10.10.1988 по 08.01.2014, з 29.04.2014 по 05.12.2016 та з 07.03.2017 по даний час, виконував обробіток с/г культур, за професією посадою тракторист-машиніст і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

У період з 08.01.2014 по 28.04.2014 позивач отримував допомогу по безробіттю відповідно до п.п 1, 3, 4 ст. 22, п.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується період одержання допомоги по безробіттю. Із змісту трудової книжки можна встановити, що за відповідний період позивачу було виплачено відповідну допомогу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачі необґрунтовано відмовили позивачу у зарахуванні вищезгаданих періодів його роботи та інших періодів до пільгового стажу, наявність якого дає підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.