Справа № 200/19428/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Справа№200/19428/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 38 від 12 липня 2021 року щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 3.11-14/149/2020 від 3 березня 2020 року, що була надана Донецькім апеляційний судом в розмірі 50 відсотків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, позивачу ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 3 березня 2020 року № 3.11-14/149/2020, починаючи з 19 лютого 2020 року в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби з 28 травня 1986 року по 8 квітня 1988 року.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що як судді у відставці, на виконання рішення суду перераховано довічне грошове утримання в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно із довідкою Донецького апеляційного суду № 3.11-14/149/2020 від 3 березня 2020 року. При цьому, не було враховано до стажу роботи проходження строкової військової служби . Тому розрахунок довічного грошового утримання повинен був зроблений у розмірі 52%. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідчем було через канцелярію суду було надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України „Про судоустрій і статус суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. З огляду на зазначені приписи Закону на виконання рішення суду позивачу було здійснено розрахунок довічного грошового утримання в розмірі 50% суддівської винагороди судді.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 13.01.2022 року.

13.01.2022 року підготовче засідання було відкладено на 03.02.2022 року.

Ухвалою суду від 03.02.2022 році було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду на 15.02.2022 року.

Позивач, представник відповідача до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Указом Президента України № 1055/95 від 15 листопада 1995 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) було призначено на посаду судді Калінінського районного суду міста Донецька. З цієї посади позивача було звільнено 30 листопада 2000 року в зв`язку з обранням суддею Донецького обласного суду.

Постановою Верховної Ради України № 2111-111 від 16 листопада 2000 року позивача обрано суддею Донецького обласного суду, який на підставі Указу Президента України № 642 від 20 серпня 2001 року було утворено в апеляційний суд Донецької області.

Постановою Верховної Ради України № 634-Ґ111 від 16 липня 2015 року позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Наказом виконуючого обов`язки голови апеляційного суду Донецької області № 229 від 24 липня 2015 року позивача було відраховано зі штату апеляційного суду Донецької області.

Після звільнення у відставку позивач перебуває на обліку в Бахмутсько - Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (Лиманський відділ обслуговування громадян) та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % від суддівської винагороди працюючого судді відповідного рівня ( до стажу на посаді судді на підставі постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 липня 2017 року враховано календарний період проходження строкової військової служби).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні з 12.04.2017 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно із Законом України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон України №1402).

22.07.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою №1895 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та надав при цьому довідку Донецького Апеляційного суду від 03 березня 2020 року за №3.11-14/149/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020 року.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Управлінням було винесено рішення №38 від 23.07.2020 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Не погодившись з рішенням про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада по справі №200/8197/20-а позовні вимоги позивача задоволені, яке набрало законної сили 26.02.2021 р., а саме зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Донецького апеляційного суду № 3.11-14/149/2020 від 03.03.2020 року Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 листопада по справі №200/8197/20-а набрало законної сили 26.02.2021 р.

Відповідачем на виконання рішення суду було проведено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Донецького апеляційного суду № 3.11-14/149/2020 від 03.03.2020 року у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі прийнятого рішення №38 від 12.07.2021.

Згідно довідки Апеляційного суду Донецької області №9472/151 від 11.09.2015 р. стаж роботи судді,який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання , відповідно до ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» 19 років 08 місяців 01 днів.

Позивач не погодившись за прийнятим рішення про перерахунок пенсії звернувся до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як вже зазначалось судом, відповідач приймаючи спірне рішення зробив перерахунок довічного грошового утримання із розрахунку 50%, виходячи із стажу роботи позивача на посаді судді.

Разом з цим, оскаржуючи спірне рішення, позивач поситається на те, що йому не було зараховано до стажу роботи служба в лаві збройних сил.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.34 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02.06.2016 року № 1402 Про судоустрій та статус суддів судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, на час призначення позивача на посаду судді діяли норми Закону України «№ 2862-ХІІ Про судоустрій та статус суддів.

Відповідно до частині першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службувід 25 березня 1992 року № 2232-XII (частина перша статті 2 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2397-VIII від 05.04.2018р.), час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті першої Указу Президента України впд 10.07. 1995 року No 584/95 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинного на час роботи суддею, до стажу роботи, що дае судді право на відставку та одержання місячного грошового утримання за умови роботи, на посаді судді не менш як 10 років, зараховуеться , крім стажу трудовой діяльності, визначеного заноном, період проходження строкової військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 р. № 545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. № 865 (865-2005-п) Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів доповнено абзацом такого змісту: До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією викладеною в постанові ВП ВС від 14 червня 2018 року справа № 9901/382/18 провадження № 11-319сап18, у постановах ВС від 02.04.2019 року по справі № 607/8578/17, постанові Верховного Суду України у від 06 липня 2016 року №П/800/426/14 та інш.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Постановою Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 липня 2017 року було враховано календарний період проходження строкової військової служби з 28 травня 1986 року по 8 квітня 1988 року. Отже, зазначена обставнина не підлягає доказуванню в силу вимог ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства.

Крім того, як вказано у спірному рішенні від 12 липня 2021 року № 38 в графі суддівський стаж стаж позивача вказано повних 21 рік.

Вищезазначені обставини не спростовані відповідачем та підтверджуються матеріалами справи.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, позивач має стаж роботи 21 рік, який мав бути врахований при нарахуванні відсотків при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставки.

Таким чином, до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має бути зарахований період проходження строкової служби з 28 травня 1986 року по 8 квітня 1988 року.

Разом з цим, як було встановлено судом вищезазначений період проходження строкової служби не було зараховано до суддівського стажу позивача.

Як вбачається за спірного рішення та підтверджується матеріалами справи суддівський стаж позивача складає 21 років, тобто грошове утримання позивачу, повинно бути сплачено в розмірі 52% винагороди судді.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач після останього перерахунку отримує грошове забезпечення в розмірі 50 % винагороди судді.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 38 від 12 липня 2021 року щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 3.11-14/149/2020 від 3 березня 2020 року, що була надана Донецькім апеляційний судом в розмірі 50 відсотків, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, позивачу ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 3 березня 2020 року № 3.11-14/149/2020, починаючи з 19 лютого 2020 року в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби з 28 травня 1986 року по 8 квітня 1988 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 6 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України позивач просить суд визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень місячний строк на виконання рішення суду.

Отже, суд вважає за необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити відповідний перерахунок протягом місячного строку після набрання чинності рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. З огляду на зазанчене суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у місячний строк подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено 908 грн судового збору за подання позову.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 908 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, м. Слов`янськ, пл.Свободи,3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Код ЄДЗПОУ 42172734, юридична адреса 84500, місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 35) № 38 від 12 липня 2021 року щодо перерахунку позивачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 3.11-14/149/2020 від 3 березня 2020 року, що була надана Донецькім апеляційний судом в розмірі 50 відсотків.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122 Донецька область місто Слов`янськ площа Соборна, 3) перерахувати та виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, позивачу ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 3 березня 2020 року № 3.11-14/149/2020, починаючи з 19 лютого 2020 року в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби з 28 травня 1986 року по 8 квітня 1988 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122 Донецька область місто Слов`янськ площа Соборна, 3) здійснити відповідний перерахунок протягом місячного строку після набрання чинності рішенням суду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122 Донецька область місто Слов`янськ площа Соборна, 3) у встановлений судом місячний строк подати звіт про виконання судового рішення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122 Донецька область місто Слов`янськ площа Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривен

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка