Справа № 280/6480/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Справа № 280/6480/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_2 ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати дії Головного управління державної податкової служби у Запорізькій області (, юридична адреса: 72311, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166) щодо не повернення позивачці помилково сплаченого єдиного соціального внеску у сумі 27528,74 грн. неправомірними;

зобов`язати Головне управління державної податкової служби у Запорізькій області (, юридична адреса: 72311, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166) привести у відповідність інтегровану картку платника податків позивачки скасувати єдиний соціальний внесок, нарахований на ім`я позивачки;

стягнути на користь позивачки помилково сплачені кошти у загальному розмірі 27528,74 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з відповідного рахунку з Головного управління ДПС у Запорізькій області (, юридична адреса: 72311, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166) та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/342/21, було визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 за №Ф-2661-56. В зв`язку з набранням вказаним рішенням законної сили, позивачка звернулась до відповідача з заявою про повернення помилково сплаченої суми єдиного внеску. Проте відповідач відмовив їй у внесенні змін до інтегрованої картки та поверненні сплаченої суми єдиного внеску. Позивачка вважає таку відмову протиправною, оскільки Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6 передбачено повернення надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій. Позивачка вважає, що відповідач порушив приписи зазначеного Порядку та протиправно не повернув їй безпідставно сплачену суму єдиного внеску. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 02.08.2021 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

На виконання ухвали судді від 02.08.2021 позивачем надані докази доплати судового збору за подання цього позову до суду.

Ухвалою від 15.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив в якому зазначив, що відповідно до наявної інформації, позивачка була зареєстрована з 22.11.2012 по 06.11.2019 як фізична особа-підприємець та перебувала на обліку в контролюючому органі на загальній системі оподаткування. Вказує на те, що позивач не відноситься до осіб, які на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звільняються від сплати єдиного внеску, а також позивачка у адміністративному позові не зазначає про наявність обставин такого звільнення та не долучив до позову жодного доказу зворотного. На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо сплати єдиного соціального внеску за 2017-2019 роки відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки). Щодо стягнення сплачених коштів зазначає, що нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до Закону №2464 не підлягають поверненню. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у їх задоволенні відмовити.

12.10.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення в яких він вказує на те, що позивачці за період 2017 року, 2018 року та за І, II квартал 2019 року було нараховано єдиний соціальний внесок, який був несвоєчасно сплачений. В зв`язку з чим, контролюючим органом було винесено рішення від 24.03.2021 за №41382444 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Рішення від 24.03.2021 за №41382444 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску платником податків ні в судовому порядку, ні до органів ДПС не було оскаржено. Звертає увагу суду, що ОСОБА_2 долучила до матеріалів справи лист ГУ ДПС у Запорізькій області №31788/6/08-01-24-12 від 27.05.2021 в якому було повідомлено, що станом на 18.05.2021, згідно даних ІКПП, з єдиного внеску обліковується заборгованість у сумі 19 389,56 грн. у т.ч. ШС - 5675,08 грн. та пеня 13 714,48 грн. В зв`язку з чим вважає, що не підлягає задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання внести коригування в інтегрованій картці з єдиного внеску ОСОБА_2 .

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , з 22.11.2012 по 06.11.2019 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Видами діяльності були: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

ГУ ДПС у Запорізькій області були прийняті вимоги про сплату боргу (недоїмки) за період з 2017 по 2019 рік від 13.05.2019 №Ф-2661-56 на суму 21030,90 грн., від 13.08.2019 №Ф-2661-56 на суму 23785,08 грн. та від 19.11.2019 №Ф-2661-56 на суму 26539,26 грн.

08.11.2019 та 25.05.2020 позивачкою був сплачений єдиний внесок в сумі 10098,66 грн та 15212,47 грн, відповідно.

Також, відповідачем було винесено рішення від 24.03.2021 за №41382444 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивачки застосовано штраф в сумі 5675,08 грн. та нарахована пеня в розмірі 13714,48 грн. Всього на суму 19389,56 грн.

16.01.2021 позивачка звернулась з позовом до суду в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Запорізькій області від 13.05.2019 за №Ф-2661-56У, стягнути з відповідача на користь позивача сплачені кошти за спірною вимогою у розмірі 27528,74 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №280/342/21 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 за №Ф-2661-56. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 12.07.2021.

У травні 2021 року позивачка звернулась до ГУ ДПС у Запорізькій області з заявою про повернення помилково сплаченої суми єдиного внеску.

Листом за №31788/6/08-01-24-12 від 27.05.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області відмовила ОСОБА_2 у задоволенні її заяви.

У вказаному листі податковий орган зазначив, що станом на 18.05.2021, згідно даних ІКП з єдиного внеску у позивачки обліковується заборгованості у сумі 19 389,56 грн., у т.ч. ШС - 5 675,08 грн. та пеня 13 714,48 грн. (згідно рішення про застосування ШС та пені від 24.03.2021 №41382411, яке було повернуто засобами поштового зв`язку з відміткою «За закінченням терміну зберігання» 29.04.2021), яка є правомірною, узгодженою та підлягає сплаті на відповідний рахунок.

В зв`язку з чим надана ОСОБА_2 заява про повернення помилково сплачених коштів залишається без виконання.

Позивачка, не погодившись з відмовою у поверненні помилково сплаченого єдиного внеску, звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон України №2464).

Згідно з частиною тринадцятою статті 9 Закону України №2464 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 26 Закону України №2464 суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, належать поверненню з рахунків органами доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення.

За приписами пунктів 9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 з урахування змін внесених відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником (особою) та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються.

Вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню.

Податковий орган протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми, надає територіальним підрозділам державної виконавчої служби інформацію про такі списані суми недоїмки з єдиного внеску в розрізі платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З дня винесення податковим органом рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, на підставі наданої податковим органом інформації підлягають закінченню відкриті державною виконавчою службою виконавчі провадження та припиняються заходи примусового виконання рішень щодо стягнення таких сум з платників єдиного внеску, яким здійснюється списання сум недоїмки, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, відповідно до цього пункту в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто закон чітко вказує, на те, що «Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню».

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки до податкового органу зі заявою про списання суми недоїмки по ЄСВ.

Також слід зазначити, що порядок повернення надмірно та/або помилково сплачених сум єдиного внеску, врегульовано Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6 (далі - Порядок № 6).

Згідно з пунктом 5 цього Порядку повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Пунктом 6 Порядку №6 встановлено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення. У випадку, передбаченому підпункті 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення. Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону № 2464.

За положеннями пункту 7 Порядку № 6 у разі надходження заяви про повернення коштів підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; недостовірність викладеної у заяві платника інформації; подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску; наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

Як було встановлено судом, відповідачем за період з 2017 по 2019 рік було складено наступні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 №Ф-2661-56 на суму 21030,90 грн., від 13.08.2019 №Ф-2661-56 на суму 23785,08 грн. та від 19.11.2019 №Ф-2661-56 на суму 26539,26 грн.

Лише перша з цих вимог була оскаржена позивачкою в судовому порядку та скасована судом, решта вимог станом на дату прийняття цього рішення є чинними.

При цьому про наявність не оскаржуваних вимог позивачці достовірно відомо, зокрема зі змісту рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №280/342/21.

Крім того, відповідачем було винесено рішення від 24.03.2021 за №41382444 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивачки застосовано штраф в сумі 5675,08 грн. та нарахована пеня в розмірі 13714,48 грн. Всього на суму 19389,56 грн.

Докази оскарження вказаного рішення в адміністративному та/або судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Листом за №31788/6/08-01-24-12 від 27.05.2021 відповідач повідомив позивачку, що підстави для повернення помилково сплачених коштів з єдиного внеску відсутні, оскільки станом на 18.05.2021, згідно даних ІКП з єдиного внеску у позивачки обліковується заборгованості у сумі 19 389,56 грн., у т.ч. ШС - 5 675,08 грн. та пеня 13 714,48 грн. (згідно рішення про застосування ШС та пені від 24.03.2021 №41382411, яке було повернуто засобами поштового зв`язку з відміткою «За закінченням терміну зберігання» 29.04.2021), а отже сума боргу є узгодженою.

Таким чином податковий орган обґрунтовано залишив без задоволення заяву позивачки про повернення помилково сплачених сум єдиного внеску.

Що стосується вимоги позивачки: «зобов`язати Головне управління державної податкової служби у Запорізькій області (, юридична адреса: 72311, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166) привести у відповідність інтегровану картку платника податків позивачки скасувати єдиний соціальний внесок, нарахований на ім`я позивачки», то суд зазначає таке.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №280/342/21, яке набрало законної сили, було встановлено, що відповідачем також були прийняті вимоги про сплату боргу (недоїмки) за період з 2017 по 2019 рік від 13.08.2019 №Ф-2661-56 на суму 23785,08 грн. та від 19.11.2019 №Ф-2661-56 на суму 26539,26 грн.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів оскарження зазначених вимог позивачка не надала.

Таким чином відсутні підстави для внесення змін в інтегровану картку платника податків даних щодо відсутності у позивачки боргу з єдиного внеску.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання дій протиправними та стягнення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.12.2022.

Суддя Р.В. Кисіль