Справа № 755/11414/22
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.

за участю секретаря - Зілінської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ющенко О.С. з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення.

Відповідно до заявлених позовних вимог, представник позивача просить суд скасувати рішення прийняте головним спеціалістом ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області Зіловою Наталією Сергіївною про примусове повернення з України громадянина Єгипту ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язано його покинути територію України у термін до 13 жовтня 2022 року.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 03 жовтня 2022 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області Зіловою Н.С. було складено відносно громадянина Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол про адміністративне правопорушення, серія ПР МКМ 011946, в якому зазначається, що ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживання за документами, термін яких закінчився, за що передбачена відповідальність до ч.1

ст.203 КУпАП. 03 жовтня 2020 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області складено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МКМ 011920, відповідно до якої розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно позивача. Також, 03 жовтня 2020 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області Зіловою Н.С. прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Єгипту ОСОБА_1 в країну проходження та зобов`язано його покинути територію України у термін до 13 жовтня 2022 року. Представник позивача зазначає, що позивач був відсутній під час розгляду справи, постанову не отримував, лише 21 жовтня 2022 року на запит адвоката її надіслано електронною поштою. Також представник позивача зазначає, що перекладач, якого було залучено, погано розумів українську мову та не зміг належним чином пояснити позивачу зміст протоколу, крім того не було роз`яснено зміст ст.63 Конституції України. Перекладач пояснював обставини справи англійською мовою, проте позивач спілкується виключно арабською мовою. Позивач взагалі не розумів, що було прийнято рішення про примусове повернення його до країни Єгипту. Представник позивача вважає, що під час розгляду адміністративної справи уповноважені особи ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області повинні брати до уваги всі обставини справи, зазначати пояснення сторін та записувати це до протоколу, однак не зважаючи на чинне законодавство, уповноважені особи відмовили ОСОБА_2 в його прохані викликати адвоката, крім того він пояснив, що він є студентом НМУ імені О.О.Богомольця, перебуває у шлюбі з українкою та не навмисно пропустив строк перебування на території України. Представник позивача зазначає, що у вересні 2022 року позивач перебував в Німеччині, переніс операцію, проте до України в`їхав легально на підставі посвідки на тимчасове проживання, мав намір її продовжити, однак не встиг через обставини, які не залежали від нього.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ющенко О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові та додатково пояснила, що з початку війни позивач був вимушений виїхати з України. Зазначила, що позивач 20 вересня 2022 року в`їхав в Україну на підставі посвідки про тимчасове проживання, почав збирати з дружиною документи для продовження дії посвідки. Раніше приїхати не зміг, оскільки перебував в лікарні та переніс операцію. До ДМС позивач прийшов 03 жовтня 2022 року, оскільки після операції необхідний був час на відновлення. Проте працівники ДМС замість того, щоб переглянути документи, відібрали паспорт на одну добу, склали протокол про адміністративне правопорушення, постанову та оскаржуване рішення, давши 10 днів для повернення до країни походження. При розгляді справи позивачу не було роз`яснено навіть зміст документів, перекладач погано знав арабську мову, зміст рішення не розумів. Крім того, зазначила, що позивач, не зважаючи на воєнний стан та небезпеку, повернувся до м.Києва, оскільки навчається в університеті

НМУ імені О.О.Богомольця.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити, пояснив, що на початку війни страх не був єдиним приводом поїхати за кордон. Він проживав у Києві, а дружина - в іншому місті. Дружина не хотіла їхати з ним. Однак він вирішив поїхати до Німеччини вивчати мову. У вересні зібрався повертатися на навчання, однак за станом здоров`я зазнав оперативного втручання, перебував у стаціонарі, після операції мав тяжкий стан, тиждень-два необхідний був для відновлення. Коли пройшов період реабілітації, він забронював квиток і повернувся до України, заздалегідь довідавшись у навчальному закладі щодо продовження навчання. Повернувшись приблизно за два дні до спливу терміну посвідки, пішов до відділу ДМС дізнатись, які документи необхідні для продовження посвідки, на що йому повідомили перелік документів та розяснили, що їх слід подати вже після закінчення дії посвідки. Зібравши документи, позивач з дружиною прийшов до відділу ДМС. Його направили у головне управління повідомивши, що можливо слід буде сплатити штраф. До головного управління він приїхав зранку та знаходився там до обіду. Спочатку співробітник приніс документи про штраф, зазначив про необхідність підписати документи та сплату штрафу. При цьому був присутній перекладач, який перекладав не все, весь час виправлявся, говорив, що не правильно переклав, плутався. Після документів на сплату штрафу, надали для підпису документ про те, що він має поїхати з України. Після цьго в нього забрали закордонний паспорт, а посвідку залишили. Додатково зазначив, що перед складання протоколу, постанови та оскаржуваного рішення працівники ДМС лише попросили показати фото з дружиною, спілкувалися з ним українською мовою, за відсутності перекладача, отже позивач мало що розумів, просив повторити, оскільки володіє українською мовою нижче середнього рівня. Пояснення суду позивач давав через перекладача, допущеного ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового щзасідання.

Представник відповідача ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2022 року відносно громадянина Єгипту ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії

ПР МКМ №011946 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Того ж дня винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії

ПН МКМ №011920 на громадянина Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00грн.

Також, 03 жовтня 2022 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано громадянина Єгипту ОСОБА_1 покинути територію України у термін до 13 жовтня 2022 року.

Як убачається зі змісту даного рішення, 03 жовтня 2022 року співробітниками ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області виявлено громадянина Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322, а саме: проживання за документами термін дії яких закінчився. У ході опитування громадянин Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що він прибув в Україну 21 вересня 2022 року через ПП «Шегині» до своєї дружини гр. України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою іноземець перебуває у шлюбі з 20 серпня 2019 року. Документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії від 22 вересня 2021 року до 22 вересня 2022 року, яку він отримав на підставі шлюбу. Після закінчення строку дії посвідки, територію України не залишав. Документи для повторного оформлення посвідки на тимчасове проживання - не подав. З метою оформлення дозволу на іміграцію в Україну, продовження строків перебування, набуття статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів - не звертався.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним законодавчим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За визначенням ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду-виїзду.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція).

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Відповідно до п. 10 Інструкції після оголошення іноземцю рішення про примусове повернення посадові особи з`ясовують у іноземця намір оскаржити згадане рішення. У разі висловлення іноземцем наміру оскаржити це рішення негайно повідомляється центр надання правової допомоги, якщо іноземець самостійно не уклав угоду з адвокатом.

Слід зазначити, що згідно з приписами ч.1 ст.11 Закону України «Про засади державної мовної політики», основною мовою роботи, діловодства і документації органів державної влади та органів місцевого самоврядування є державна мова, отже згідно вимог чинного законодавства, розгляд справи та складання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни здійснюється виключно українською мовою, а у разі, якщо особа не володіє нею - за участю перекладача.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували що особа, яка зазначена перекладачем в розписці про повідомлення рішення щодо примусового повернення, має відповідний рівень володіння українською та/або арабською мовами.

З витягу ДМС щодо громадянина Єгипту ОСОБА_1 убачається, що останньому неодноразово з 2018 року були видані посвідки на тимчасове проживання.

22 вересня 2021 року громадянину Єгипту ОСОБА_1 видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , зі строком дії до 22 вересня 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту

20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до відомостей про перетин державного кордону, ОСОБА_1 01 березня 2022 року перетнув ПП Ягодин в напрямку виїзд та 21 вересня 2022 року - в

ПП Шегині в напрямку в`їзд.

З матеріалів справи вбачається, що з 20 серпня 2019 року громадянин Єгипту ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Відповідно до наказу Національного медичного університету імені О.О.Богомольця від 11 травня 2021 року №1138/Л-1, позивача зараховано до клінічної ординатури на кафедру ортодонтії та пропедевтики ортопедичної стоматології за фахом «Ортодонтія» з 11 березня 2021 року до 11 травня 2023 року на контрактних умовах.

Відповідно до ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

З рішення про примусове повернення до країни походження не вбачається, що позивач притягувався до кримінальної відповідальності, або перебував чи перебуває в розшуку, під слідством та судом в Україні, не встановлено обставин, які забороняли б в`їзд в Україну, відповідно до ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Докази, які свідчать про відсутність підстав для тимчасового проживання в України та наявність достатніх підстав для повернення до країни походження або третьої країни відсутні.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1202 від 21 жовтня 2022 року «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану» установлено, що посвідки на тимчасове чи постійне проживання, крім тих, які оформлені громадянам Російської Федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24 лютого 2022 р., підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування.

У статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї, доказів на спростування доводів позивача до суду не подав.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що обґрунтування позивача знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів, тому позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 5, 19, 20, 72, 77, 78, 90, 241-246, 288 КАС України, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (місцезнаходження: м.Київ, вул. Березняківська, 4-А, ) про скасування рішення про примусове повернення - задовольнити.

Скасувати рішення відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області від 03 жовтня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Єгипту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копії повного рішення суду видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення рішення. Учасникам справи, які не були присутні під час проголошення, невідкладно надіслати копії рішення суду.

Суддя: