Справа № 260/3365/22
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/3365/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008), Головне управління в Чернівецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області , Пенсійний Фонд України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління в Чернівецькій області (), вул. площа Центральна,3 м.Чернівці. 58002,

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів: Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Пенсійний Фонд України (Код ).

Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у травні 2022 року звернувся до відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в центр надання адміністративних послуг із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучив необхідні документи. Незважаючи на це, випискою з протоколу №30 від 06.06.2022 року «Про відмову в призначення пенсії» Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. При цьому не зараховано до стажу роботи в кооперативі "Ватра» в період з 16.02.1989 р. по 13.04.1993 р. у зв`язку з розбіжностями між прийняттям на роботу та наказом на прийняття на роботу; в ТзОВ «Дипломат» період з 14.04.1993 року по 20.06.2003 року у зв`язку з розбіжностями між датою прийняттям на роботу та наказом на прийняття на роботу.

16 вересня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на адресу суду надійшли матеріали відмовної пенсійної справи .

23 вересня 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого, щодо задоволення позову заперечили та вказали що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача від 31.05.2022р. та доданих до неї документів, рішенням Головного управління в Чернівецькій області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) №30 від 06.06.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку, тому що, страховий стаж роботи становить 14 років 5 місяців 11 днів (з необхідних 29 років), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п.1-2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головним управлінням до страхового стажу заявника не зараховано періоди роботи з 16.02.1989р. по 13.04.1993р. та з 14.04.1993р. по 20.06.2003р. в зв`язку з розбіжністю в даті прийняття з датою в наказі згідно трудової книжки НОМЕР_1 . Одночасно позивача повідомлено, що для зарахування даних періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки видані на підставі первинних документів. Оскільки існуючі недоліки с суттєвими то відповідно і неможливо зарахувати спірний періоду роботи ОСОБА_1 до його страхового стажу на підставі виключно даних трудової книжки позивача. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відмовлено у призначенні пенсії, про що винесено рішення №30 від 06.06.2022 року, а Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області лише листом № 0700-0201-8/21640 від 07.06.2022р. повідомлено про відмову у призначенні пенсії.

29 листопада 2022 року, від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов і відзив на позов, відповідно до якого , відповідач вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, зазначає, що позивач 31.05.2022 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, Головним управлінням до страхового стажу не зараховано такі періоди роботи: - з 16.02.1989 року по 13.04.1993 рік оскільки в трудовій книжці Позивача НОМЕР_2 наявні розбіжності між датою прийому на роботу (16.02.1989) та датою наказу на прийом на роботу (23.11.1988); з 14.04.1993 року по 20.06.2003 рік оскільки в трудовій книжці Позивача НОМЕР_2 наявні розбіжності між датою прийому на роботу (26.01.1993) та датою наказу на прийом на роботу (14.04.1993); Таким чином, враховуючи усе вищезазначене, страховий стаж Позивача становить 14 років 5 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. На підставі вищевикладеного, просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову

01 грудня 2022 року, від Головного управління Пенсійного фонду України надійшли письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких зазначено, що Головним управлінням у Вінницькій області визначено відсутність права на призначення пенсії за віком. Враховуючи зазначене Головним управлінням у Вінницькій області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Пенсійним фондом України не приймалося жодних рішень з питань пенсійного забезпечення Позивача, в розумінні припису статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, які можуть бути оскаржені до суду. Просить врахувати пояснення Пенсійного фонду України при розгляді справи.

Сторони в судове засідання не зявилися . Позивач у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності.

2. Обставини, встановлені судом.

31.05.2022р. ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в центр надання адміністративних послуг із заявою про призначення пенсії за віком

До заяви про призначення пенсії було подано: трудову книжку серії НОМЕР_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, анкета опитування, військовий квиток, диплом про навчання, заява про спосіб виплати пенсії, пам`ятка пенсіонера.

Судом встановлено, що згідно із відомостями трудової книжки НОМЕР_2 (записи №№15-18) позивач:

- з 16.02.1989 року - прийнятий на загальних зборах заст. голови кооперативу «Ватра» ( Приказ №1 від 28.11.1989 )

- 13.04.1993 р. - в зв`язку з ліквідацією кооперативу «Ватра» звільнений з посади заст. голови ( Приказ №7 від 13.04.1993 )

-14.04.1993 р. на загальних зборах обраний директором ТОВ «Дипломат» ( Приказ №1 від 26.01.1993р.)

- 20.06.2003 року звільнений рішенням загальних зборів про ліквідацію ТОВ «Дипломат» ( Наказ №8 від 20.06.2003 року).

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Рішенням №30 від 06.06.2022 року «Про відмову в призначення пенсії» ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п..1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

З вказаного рішення вбачається, що страховий стаж становить 14 років 5 місяців 11 днів (з необхідних 29 років), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п.1-2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Головним управлінням до страхового стажу заявника не зараховано періоди роботи з 16.02.1989р. по 13.04.1993р. та з 14.04.1993р. по 20.06.2003р. в зв`язку з розбіжністю в даті прийняття з датою в наказі згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, листом від 07.06.2022 року №0700-0201-8/21640 повідомило позивача, що йому відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону № 1058 згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №30 від 06.06.2022 року .

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058).

Згідно статті 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 1 частини другої вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Суд звертає увагу, що станом на момент внесення записів до трудової книжки позивача за спірні періоди, які не були зараховані пенсійними органами при розгляді заяви про призначення пенсії за віком, була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (далі Інструкція №162).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Аналіз положень Порядку №637 свідчить про те, що підтверджувати стаж роботи, необхідно лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

З оглянутої судом копії трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що записи про спірні періоди роботи з 16.02.1989р. по 13.04.1993р. та з 14.04.1993р. по 20.06.2003р. засвідчені відповідними печатками, підписами і дефектів, виправлень, неточностей записи не мають. Крім того, в хронологічному порядку записані всі інші відомості про роботу позивача.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Також, у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку обіймав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Суд зазначає, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Необхідно також зазначити, що відповідні записи в трудовій книжці позивача є достатніми для зарахування стажу, а несвоєчасне вчинення запису особою котра заповнювала трудову книжку не може бути підставою для відмові в зарахування страхового стажу.

Покликання на те, що накази про прийняття на роботу винесені раніше ніж того вимагала інструкція не є належною підставою для відмови у визнанні страхового стажу, оскільки відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи організації, тому порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки, за відсутності уточнюючої довідки не може бути підставою для відмови у зарахування трудового стажу.

Таким чином, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових, бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 в кооперативі "Ватра" період з 16.02.1989 р. по 13.04.1993 р. у зв`язку з розбіжностями між прийняттям на роботу та наказом на прийняття на роботу; в ТзОВ «Дипломат» період з 14.04.1993 року по 20.06.2003 року у зв`язку з розбіжностями між датою прийняттям на роботу та наказом на прийняття на роботу.

Підсумовуючи наведене та враховуючи встановлену протиправність спірної відмови, а також беручи до уваги дискреційність повноважень органів Пенсійного фонду з питань призначення громадянам пенсійних виплат, суд вважає, що для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області повторно розглянути заяву позивача від 31.05.2022 року №1963 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 з доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов належить задовольнити частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОК НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, м. Ужгород, пл. Народна,4 ), Головне управління в Чернівецькій області (, вул. площа Центральна,3 м.Чернівці. 58002) , Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( , вул. Хмельницьке шосе,7 м. Вінниця, Вінницька обл., 21100) , Пенсійний Фонд України (Код , 01014, місто Київ, ВУЛИЦЯ БАСТІОННА, будинок 9) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №30 від 06.06.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( , вул. Хмельницьке шосе,7 м. Вінниця, Вінницька обл., 21100) зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 періоди його роботи:

- в Кооперативі «Вагра» з 16.02.1989 р. по 13.04.1993 р.

- в ТзОВ «Дипломат» з 14.04.1993 року по 20.06.2003 року .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( , вул. Хмельницьке шосе,7 м. Вінниця, Вінницька обл., 21100) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 яка зареєстрована за №1963 від 31.05.2022 року з врахуванням висновків суду.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОК НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( , вул. Хмельницьке шосе,7 м. Вінниця, Вінницька обл., 21100) судові витрати у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.) сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова