Справа № 280/5475/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 грудня 2022 року Справа № 280/5475/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, (далі - відповідач), в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15 липня 2022 року №19531;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме: виключити приватне підприємство «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, шляхом прийняття відповідного рішення.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що дії відповідача, якими останній відніс позивача до переліку ризикових платників податків, є протиправними оскільки, підприємство не відповідає жодному з критеріїв ризиковості, а прийняте рішення відповідача про віднесення ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» не містять переліку конкретних фактичних даних про підприємство позивача, які б могли свідчити про наявність ознак ризиковості, ані відповідного законодавчого обґрунтування. Вказує, що зазначення податковим органом лише загального посилання на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не на власний розсуд. Крім того позивачем не отримано жодних додатків до оскаржуваного рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Запорізькій області із розшифруванням податкової інформації покладеної в основу цього рішення. На підставі викладеного, з урахуванням наданої до суду 07.11.2022 відповіді на відзив просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді від 19.09.2022 позовну заяву залишено без руху.

23.09.2022 позивачем усунено недоліки позовної заяви

Ухвалою судді від 28.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач позов не визнав, надавши 02.11.2022 до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що внесення суб`єктом владних повноважень ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ до переліку ризикових платників податків не створює жодних перешкод для діяльності Позивача. За таких обставин дії контролюючого органу щодо віднесення до переліку ризикових підприємств є лише службовою діяльністю працівників ДПС з виконання свої професійних обов`язків зі збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав, та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків».

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Приватне підприємство «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» було засноване 17 липня 2003 року, є юридичною особою приватного права та платником ПДВ, основний вид господарської діяльності якого згідно КВЕД 45.20 є «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів». Крім того, Позивач займається оптовою та роздрібною торгівлею деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код КВЕД 45.31 і 45.32 відповідно), торгівлею іншими автотранспортними засобами (код КВЕД 45.19), ремонтом і технічним обслуговуванням машин і устаткування промислового призначення (код КВЕД 33.12), а також будівництвом житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20).

Власну господарську діяльність ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» проводить за адресою : місто Дніпро, Полтавське шосе 619 по фактичному місцю розташування станції технічного обслуговування автотранспортної та іншої техніки загальною площею 1 933,6 кв.м., що використовується Позивачем на підставі договору оренди нежитлового приміщення №11/09-01 від 10 вересня 2020 року, укладеного із ПП «Роіл», загальна вартість основних фондів ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» згідно оборотно-сальдової відомості по рах.10 станом на 8 вересня 2022 року становить 7 615 545,65 грн.,згідно штатного розпису на підприємстві Позивача офіційно працевлаштовано 45 кваліфікованих працівників.

Фактично діяльність ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» полягає у проведенні гарантійних, сервісних і ремонтних робіт для вантажних автомобілів, проведення капітальних і поточних ремонтів двигунів внутрішнього згорання.

Основними постачальниками ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» виступають наступні підприємства:

-ТОВ з ІІ «Вольво Україна» (договір №02МВ13 від 01.10.2013 року);

-ПП «Техноресурс-Дніпро» (договір поставки обладнання №ТО1/3-2020 від 14.01.2020);

-ПП «СВІТАХО» (договір поставки автомобільного та іншого обладнання №330490 від 27.07.2016);

-ТОВ «ВЮРТ-Україна» (договір поставки запчастин №42-47 від 02.01.2018);

-ТОВ «Вельтон-Україна» (договір поставки товарів №210320/ЗП від 20.03.2020);

ПП фірма «Владіслав» (договір поставки №854 від 13.11.2017);

-ТОВ «Преміум Трак Луцьк Лтд» (договір про надання послуг/виконання робіт або купівлю продаж товарів №560-РО від 15.02.2019);

Серед головних замовників послуг приватного підприємства «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» Позивач вважає за необхідне виокремити: АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (договір про надання послуг №191202 від 09.12.2019), ТОВ «Епіцентр К» (договір про надання послуг №190701 від 15.07.2019), АТ «Укргазвидобування» (договір з надання послуг №УГВС521/33-18 від 07.12.2018), ТОВ «Торговий дім «Кременчукнафтопродуктсервіс» (договір про надання послуг №191109 від 09.12.2019), ТОВ «Інвестиційна група «Трансстройінвест» (договір про надання послуг №180803 від 10.08.2018), ТОВ «Максіпром Груп» (договір про надання послуг №170503 від 18.05.2017), ТОВ «Автоком Дніпро» (договір про надання послуг №21/0402 від 02.04.2021), ТОВ «Трансбудтехніка» (договір про надання послуг №190306 від 26.03.2019), ТОВ «Агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» (договір про надання послуг №191102 від 04.11.2019), ТОВ «Алекспром» (договір про надання послуг №190502 від 15.05.2019), ТОВ «Біг Сіті Груп» (договір про надання послуг №190202 від 21.02.2019).

Приватне підприємство «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» засобами електронного зв`язку було отримано рішення Комісії ГУ ДПС України у Дніпропетровській області №19531 від 15 липня 2022 року про відповідність п.8 критеріїв ризиковості платника податків.

Позивач вважає, що вищезазначене рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області не містить жодної належної мотивації, підстав та причин віднесення приватного підприємства «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» до переліку ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку за, як і не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником податків ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» з посиланнями на відповідні документи.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.201.1ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16 ст.201ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.

Згідно п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку зупинення №1165, є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (п. 8 Додатку 1).

У свою чергу, аналіз змісту указаного пункту свідчить, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №340/474/20 підкреслено, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що товариство ймовірно відповідає критеріям ризиковості платника ПДВ згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Слід також зазначити, що додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Згідно додатку 4 Порядку № 1165 рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить формулювання рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, а суб`єкт владних повноважень контролюючий орган повинен навести у рішенні конкретні підстави (фактичні і юридичні), а також переконливі і зрозумілі мотиви його прийняття..

Водночас, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 15.07.2022 №19531 містить наступне обгрунтування : «Аналіз наявної податкової інформації свідчить по можливе формування податкового кредиту без реального здійснення господарських операцій».

В той же час, ані в оскаржуваному рішенні від 15.07.2022 №19531, ані у відзиві на позовну заяву Відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

Вищезазначене лише підтверджує, що внаслідок прийняття рішення про включення платника до переліку ризикових платників податків ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» фактично потрапив у стан правової невизначеності, позаяк контролюючий орган жодним чином не повідомив Позивача, які саме документи необхідно подати для виключення платника податків з переліку ризикових платників податків.

У Постанові від 05.01.2021 року у справі № 640/10988/20 Верховний Суд зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

У відзиві, серед іншого, відповідач зазначає, що відносно ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» надходило оперативне повідомлення ДПС України, але жодних доказів в підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення Позивача до переліку ризикових платників податків, Відповідачем не надано.

Натомість, в матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського обліку, які оформлені Позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення, та які складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань. (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 23 червня 2022 року у справі №640/6130/20).

Доказів на спростування вказаних обставин контролюючим органом не надано.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення комісії ГУ ДПС України у Дніпропетровській області №19531 від 15.07.2022 про відповідність ПП «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» п.8 критеріїв ризиковості платника податків є протиправним.

Суд також зазначає, що оскільки рішення є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, то таке рішення має відповідати критеріям обґрунтованості та вмотивованості, а суб`єкт владних повноважень контролюючий орган повинен навести у рішенні конкретні підстави (фактичні і юридичні), а також переконливі і зрозумілі мотиви його прийняття.

Доводи відповідача про відсутність підстав вважати, що оскарженими рішеннями порушені права позивача, а власне оскаржені рішення не створюють для позивача будь-яких правових наслідків, суд визнає неприйнятними.

Так, додатком 4 до Порядку № 1165 встановлена форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз приведених вище норм чинного законодавства України дає підстави для висновку, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платник аподатку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірні рішення комісії регіонального рівня можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Суд акцентує увагу на тому, що абзацом 14 пункту 6 Порядку № 1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Зазначене свідчить, що положеннями Порядку №1165 передбачено право на оскарження рішення контролюючого органу щодо включення платника податків до переліку ризикових платників податку.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 3 березня 2020 року у справі № 240/3665/19, від 20 листопада 2019 року у справі №480/4006/18, від 27 серпня 2019 року №540/2077/18 та постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року №160/102/19, оскільки остання викладена стосовно норм Порядку № 117, який діяв до 31.01.2020 включно.

З цього приводу Верховний Суд у Постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 встановив, що висновки суду апеляційної інстанції щодо неможливості оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника з посиланням на висновки Верховного Суду у рішеннях від 17.07.2020 у справі №280/1098/19, від 27.08.2019 у справі 540/2077/18, від 19.05.2020 у справі № 160/10287/19 та інш., є такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки не відповідають положенням Порядку № 1165. Застосування висновків Верховного Суду у зазначених судом апеляційної інстанції рішеннях є помилковим, оскільки такі висновки зроблені під час дії Порядку № 117, який станом на час прийняття оскаржуваних рішень по цій справі втратив чинність.

Крім того, в параграфі 48 зазначеної Постанови Верховний Суд встановив, шо право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку ризикових платників податків є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, які були предметом судового контролю у межах цієї справ.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовну заяву задоволено, на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 4962,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровський області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2022 №19531.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Приватне підприємство «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства «ТЕХНОСЕРВІСІНФОРМ» (69095 м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 159-Б, кім. 5, ) судовий збір в розмірі 4962 гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17 А, код ЄДРПОУ ВП 44118658) .

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова