Справа № 212/3349/22 (2-а/212/35/22)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 212/3349/22 (2-а/212/35/22)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2022 ( суддя першої інстанції Власенко М.Д.) в адміністративній справі №212/3349/22 (2-а/212/35/22) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 81 від 08 липня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.211 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 липня 2022 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 о 15.00 годині розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього та винесено оскаржувану постанову, яку позивач вважає незаконною, винесеною із істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує права позивача та підлягає негайному скасуванню. Позивач вказує, що відповідачем порушено правила змагальності та диспозитивності, не розглянуто клопотання позивача про закриття провадження у справі. Оскаржувана постанова не містить результати розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 взагалі - розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.211 КУпАП - зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності, начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від імені ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянув її та прийняв рішення (постанову) в межах правопорушення за ст.210 КУпАП - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, з посиланням на норму закону, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що у адміністративній справі відсутні об`єкт, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а також предмет, яким є віцськово-обліковий документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 21 липня 1994 року, яке позивач не отримував, про що свідчить відсутність його підпису у відомості видачі військових квитків. В той час, як відповідно до абз.1, 2 п.6 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного Наказу Міністерства оборони України № 610 від 21 листопада 2017 року Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного видача і знищення тимчасових посвідчень проводиться в порядку, встановленого для військових квитків, що визначається Міністерством оборони України, Службою безпеки України та Службою зовнішньої розвідки України, реєстрація тимчасового посвідчення здійснюється у діловодстві за книгами обліку вихідних документів. За абз.1, 2, 3 розділу 1 Порядку видачі військових квитків осіб рядового, сержантського та старшинського складу наказу Міністерства оборони України № 206 від 10 квітня 2017 року видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться за місцем їх перебування та військовому обліку на підставі заяви, та видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків. Протокол № 81 не містить реєстраційного номеру (запису) реєстрації тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 у діловодстві за книгами обліку вихідних документів та відомостях видачі військових квитків (тимчасових посвідчень), як військово-облікового документу, що виданий ОСОБА_1 , під розпис будь-коли, 21 липня 1994 року, зокрема. Відсутній підпису позивача в облікових документах діловодства ІНФОРМАЦІЯ_2 є прямим доказом факту неотримання позивачем військово-облікового документу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 під час прийняття на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 21 липня 1994 року. Після отримання 14 червня 2022 року повістки позивач пройшов медичну комісію та за вимогою здав відповідні фотографії для отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. Протокол № 81 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.211 КУпАП не містить відомостей про встановлення факту зіпсування чи/або недбалого зберігання та факту втрати військово-облікового документа в причинно-наслідковому зв`язку визначає відсутній події та складу адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

За правилами п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду підтверджено, що 30 червня 2022 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 81 стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.211 КУпАП у зв`язку з відсутністю у військовозобов`язаного ОСОБА_1 військово-облікового документу всупереч Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 1 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою КМУ від 07.12.2016 року № 921. Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права а обов`язки за ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи на 01 липня 2022 року о 15.00 годині, про що свідчить підпис позивача у протоколі. ОСОБА_1 також письмово виклав свою не згоду з протоколом (а.с.10, 48).

01 липня 2022 року о 15.00 годині позивач не з`явився на розгляд справи про адміністративне правопорушення, надавши заяву про відкладення розгляду справи з метою дотримання його права на захист, яке було задоволено відповідачем (а.с.11, 52).

04 липня 2022 року листом за Вих.№К-10р/2340 ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено позивача про наступну дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення на 08 липня 2022 року о 15.00 годині, який позивач отримав особисто 07 липня 2022 року, про що свідчить його підпис (а.с. 53).

07 липня 2022 року позивач надав до ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.211 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також просив про розгляд справи без його присутності (а.с.13-16, 55-58).

Постановою № 81 від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.211 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (а.с.17-19, 49-51).

Так в постанові зазначено, що ОСОБА_1 21 липня 1994 року був прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 й відповідно отримав військово-обліковий документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . 30 червня 2022 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для перевірки військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Під час перевірки військово-облікових даних, було виявлено, що у військовозобов`язаного ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ. Частиною 1 абзацом 8 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 1 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921 встановлено, що призовники і військовозобов`язані повинні: негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 повідомив про втрату свого військово-облікового документу лише 30 червня 2022 року, коли був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки військово-облікових даних та встановлення ступеня придатності для проходження військової служби. Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив Правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 1 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921. Про час та місце розгляду справи повідомлений, на розгляд не з`явився.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 211 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення з зіпсуття або недбале зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

У статті 251 КУпАП дано визначення, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 73 КАС України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

В оскаржувані постанові зазначено, що ОСОБА_1 21 липня 1994 року був прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_3 й відповідно отримав військово-обліковий документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . 30 червня 2022 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для перевірки військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Під час перевірки військово-облікових даних, було виявлено, що у військовозобов`язаного ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ. Частиною 1 абзацом 8 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 1 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921 встановлено, що призовники і військовозобов`язані повинні: негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 повідомив про втрату свого військово-облікового документу лише 30 червня 2022 року, коли був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки військово-облікових даних та встановлення ступеня придатності для проходження військової служби. Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив Правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку № 1 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921. Про час та місце розгляду справи повідомлений, на розгляд не з`явився.

Проте, відповідачем доказів, що свідчать про факт видачі військовозобов`язаному ОСОБА_1 військово-облікового документу, а саме тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 під час прийняття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 21 липня 1994 року до суду не надано.

Крім того, доказів факту зіпсуття чи/або недбалого зберігання військовозобов`язаним ОСОБА_1 військово-облікового документу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , що спричинило його втрату (час), в причинно-наслідковому зв`язку, та в особливий період (який) не надано.

Алфавітна картка особової справи № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 запису про видачу наручно військово-облікового документу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 не містить.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду належних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.211 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню то на користь позивача підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача судовий збір в сумі 1204,05 грн. а саме 496,20 грн - судовий збір за подання позовної заяви + 744,30 грн.- судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 77, 177, 242, 243, 250, 286, 304, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2022 в адміністративній справі №212/3349/22 (2-а/212/35/22) скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 81 від 08 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.211 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати (судовий збір) 1204,05 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва