Справа № 380/15469/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

справа №380/15469/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Державного підприємства «Шахта «Зарічна» про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Шахта «Зарічна» (місцезнаходження: 80086, Львівська область, Червоноградський район, с.Сілець, присілок Копані, вул. Климіва «Легенди», 40, ), в якому просить суд стягнення з Державного підприємства «Шахта «Зарічна» 2528546,33грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списками № № 1, 2 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, всупереч вимогам ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач своєчасно не сплатив суму витрат на виплату та доставку пенсій, що призвело до виникнення боргу.

Ухвалою від 03.11.2022 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Обгрунтовуючи свою позицію, відповідач у письмовому відзиві пояснив, що Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №552 від 21.08.2015 було реорганізовано ДП «Львіввугілля» шляхом виділу з його складу відокремленого підрозділу «Шахта «Зарічна» та створено Державне підприємство «Шахту «Зарічна», яке зареєстровано як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.06.2016. ДП «Шахта «Зарічна», що діє на підставі Статуту, заснована на державній власності, належить до сфери управління Міністерства енергетики та захисту довкілля України та здійснює заходи щодо підготовки до ліквідації шахти. Звертаємо особливу увагу та те, що ДП «Шахта «Зарічна» не веде господарської діяльності, що унеможливлює отримання будь-якого прибутку та інших джерел отримання доходів, що можуть бути спрямовані на погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, окрім коштів державного бюджету, виділених на відповідні цілі та затверджених у встановленому законодавством порядку. Згідно з п.2 «Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з ліквідації неперспективних вугледобувних підприємств», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 93, головним розпорядником бюджетних коштів є Міненерговугілля. Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та картки особового рахунку по відшкодуванні витрат, що надані позивачем як докази понесення ним таких витрат є виключною ініціативою позивача, це суб`єктивний, внутрішній документ, який не має жодного правового підгрунтя, оскільки не підтверджений жодним первинним документом та не є беззаперечною підставою для відшкодування підприємством витрат позивача на виплату та доставку пільгових пенсій. Позивачем не надано жодного платіжного документа, який би підтверджував факт понесення ним саме таких витрат, які позивач просить відшкодувати та саме за той період, який позивач вказує у розрахунках. Оскільки вищевказані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, направлені позивачем, не були узгоджені та не є первинними документами, актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, нормативно-правовими актами суб`єкта владних повноважень та не мають жодного правового підгрунтя, вони не підлягають оскарженню в судовому порядку. Саме тому вищевказані розрахунки фактичних витрат, надані позивачем не були оскаржені.

Суд встановив наступне.

Державне підприємство «Шахта «Зарічна» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Згідно з розрахунками боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Державному підприємству «Шахта «Зарічна», сума заборгованості, що підлягає відшкодуванню з червня 2022року по вересень 2022 року складає: за Списком №1 (2286319,35грн) та за Списком 2 (242226,98грн) всього 2528546,33грн.

Такі розрахунки направленні пенсійним органом на адресу Державного підприємства «Шахта «Зарічна», підтвердженням чого є супровідні листи про відправку розрахунків та повідомлення про вручення поштової кореспонденції адресату.

Проте, відповідачем не відшкодовано пенсійному органу фактичні витрати на виплату та доставку пенсій в розмірі 2528546,33грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Особливості відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1.

Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст.114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 ст.291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені пп. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України) та відповідно до ст.114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до п.п.2-8 ч.2 ст.114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені пп.4 п.291.4 ст. 291 Податкового кодексу України) та ч.3 ст.114 цього Закону.

Абзацом 4 п.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №400/97-ВР) передбачено, що для платників збору, визначених п.п.1 і 2 ч.1 ст. 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені пп.4 п.291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до п.п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для платників збору, визначених п.п.1 та 2 ст. 1 Закону №400/97-ВР, встановлюються ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в таких розмірах: 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абз.4 п. 1 ст. 2 цього Закону (абз.3 п.1 ст.4 Закону №400/97-ВР).

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп. 4 п.291.4 ст.291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.п.2-8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пп.6.4 п. 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За приписами пункту 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, наведеними приписами визначено обов`язок підприємств відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій особам, яким такі призначені на пільгових умовах.

При цьому, відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється на підставі розрахунку сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 та списком №2.

Судом встановлено, що за Державним підприємством «Шахта «Зарічна» рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по списку №1 та по списку №2 громадянам за період з червня по вересень 2022року в загальній сумі 2528546,33 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надіслано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню. Отримання таких листів підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Відтак, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується заборгованість відповідача перед органом пенсійного фонду за червень по вересень 2022року в загальній сумі 2528546,33 грн.

При цьому, відповідачем не надано доказів відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у відповідному розмірі.

Також суд зауважує, що повідомлення про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що надсилались на адресу відповідача та отримані останнім, у судовому порядку не оскаржувались, а тому вважаються узгодженими з відповідачем.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 в адміністративній справі № 802/1426/16-а.

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) до Державного підприємства «Шахта «Зарічна» (місцезнаходження: 80086, Львівська область, Червоноградський район, с.Сілець, присілок Копані, вул. Климіва«Легенди», 40, ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта «Зарічна» (місцезнаходження: 80086, Львівська область, Червоноградський район, с.Сілець, присілок Копані, вул. Климіва«Легенди», 40, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.МитрополитаАндрея, 10, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку №№1, 2 в сумі 2528546 (два мільйони п`ятсот двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 33коп.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.