Справа № 826/1365/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року

м. Київ

справа №826/1365/18

адміністративне провадження № К/9901/61156/18 К/9901/60748/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кравчук В.М., Єзеров А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадіта" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 (суддя - Катющенко В.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018 (судді - Шелест С.Б., Мєзєнцев Є.І., Пилипенко О.Є.)

у справі за позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (правонаступник ПАТ "ВТБ Банк") до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У січні 2018 року АТ «ВТБ БАНК» звернулось до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 30.06.2017 №2062/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», винесеного на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017 за результатами розгляду скарги Мацка В.В. в інтересах ОСОБА_1 від 15.06.2017, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.06.2017 №18598-0-33-17.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.04.2016 державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю. внесено архівну дію до ЄДР №3005519 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації», датовану 12.09.2014.

Того ж дня, державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю. проведено реєстраційну дію у ЄДР №5005519 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті реорганізації».

Реєстраційні дії проведені стосовно ТОВ «Вадіта».

До 15.04.2016 Товариство перебувало у стані припинення через проведену державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Мельник Т.І. реєстраційну дію від 12.09.2014 №1005519 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації», яку 15.04.2016 о 9 год. 56 хв. державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю. скасовано для виправлення помилки.

15.06.2017 (зареєстрована в Мін`юсті 21.06.2017 за №18598-0-33-17) на розгляд Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації надійшла скарга Мацка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на дії та рішення державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю., пов`язані з проведенням реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських форсувань стосовно ТОВ «Вадіта».

У скарзі скаржник просив визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії у ЄДР від 12.09.2014 №3005519 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації» та від 15.04.2016 №5005519 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті реорганізації», проведені державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю.

За результатами розгляду зазначеної скарги, Комісія склала висновок від 27.06.2017, яким вирішила задовольнити скаргу Мацка В.В. в інтересах ОСОБА_1 від 15.06.2017 у повному обсязі: скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2014 №3005519 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації» та від 15.04.2016 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті реорганізації», проведені державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадіта» (код за ) (а.с. 155-161).

На підставі вказаного висновку Комісії, Міністерством юстиції України видано наказ від 30.06.2017 №2062/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (а.с.162), яким відповідно до пунктів 1, 7 частини 1 статті 27, пункту 1 частини 1 статті 28, частини 6 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», абзацу 10 пункту 11 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції від 01.01.16р.) та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15р. №1128:

задоволено скаргу Мацка В.В. в інтересах ОСОБА_1 від 15.06.2017 у повному обсязі;

скасовано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2014 №3005519 «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації» та від 15.04.2016 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті реорганізації», проведені державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Мшар С.Ю. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадіта» (код за ). Виконання покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату.

Не погоджуючись з вказаним наказом, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.06.2008 між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Вадіта" було укладено договір поруки №13.83-41/08-ДП5 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 та ТОВ "Вадіта". Станом на 15.04.2016 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань обліковувався запис №5005519 про припинення ТОВ "Вадіта", правонаступником якого є ПП "Вікторія-Н". Враховуючи, що ні ОСОБА_1 , ні правонаступником ТОВ "Вадіта" не було виконано своїх зобов`язань за кредитними договорами, позивач звернувся до суду з позовом. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 у справі №904/6561/17 зобов`язано комісію з припинення приватного підприємства "Вікторія-Н" визнати грошові вимоги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до приватного підприємства "Вікторія-Н" у розмірі 8841318,84 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 16.01.2017 становить 244632502 гривень 47 копійок) та ,59грн та включити вказані грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу ПП "Вікторія-Н" та задовольнити їх за рахунок майна та коштів боржника. У подальшому, позивачеві з інформації, розміщеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стало відомо про вилучення запису про припинення ТОВ "Вадіта" та правонаступництво ПП "Вікторія-Н". Звернувшись до Міністерства юстиції України, позивача було повідомлено про існування спірного наказу.

На думку позивача Міністерством юстиції України при розгляді скарги Мацка В.В. в інтересах ОСОБА_1 від 15.06.2017 не враховано, що скарга подана з порушенням строку, встановленого статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб".

Крім того, на момент звернення заявника зі скаргою до відповідача, у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа №522/6691/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора №3005519 та №5005519, що є окремою підставою для відмови у задоволенні скарги.

Також, позивач звернув увагу, що у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.06.2017 відсутня будь-яка інформація щодо надсилання повідомлень скаржнику та/або його представнику, суб`єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 30.06.2017 №2062/5 "Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що на момент розгляду скарги існував судовий спір між тими самими сторонами, з такого самого предмету і тієї самої підстави; розгляд скарги відбувся з порушенням визначеної законом процедури, оскільки скарга подана поза межами встановленого законом строку, що відповідно до частини 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є безумовними підставами для відмови у задоволенні скарги.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обгрунтування касаційних скарг Міністерство юстиції України та ТОВ «Вадіта» посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення судових рішень, які, на їх думку, підлягають скасуванню.

ТОВ «Вадіта» посилається на те, що суди вирішили питання про долю існування Товариства, проте безпідставно не залучили його до участі у справі.

Крім того, посилається на те, що оскаржуваним наказом права АТ «ВТБ Банк» не порушено, а тому таке не мало права на звернення до суду з цим позовом. В свою чергу, на думку заявника, Міністерство юстиції України правомірно задовольнило скаргу ОСОБА_1 та прийняло рішення про скасування реєстраційних дій припинення юридичної особи ТОВ «Вадіта», оскільки засновники Товариства не приймали рішення про його ліквідацію. Тобто оспорюваним наказом відповідача відновлено порушені права ТОВ «Вадіта», оскільки припинення юридичної особи відбулось у зв`язку з незаконним заволодінням третіми особами майном ТОВ «Вадіта», що встановлено в ході кримінальних проваджень.

Міністерство юстиції в обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що звернення ОСОБА_1 зі скаргою відбулось в межах визначеного законом строку.

Крім того покликалось на те, що підстав для відмови у задоволенні скарги з підстав, визначених п. 4 ч. 8 ст. 34 Закону, на момент винесення оскаржуваного рішення не існувало, оскільки до відома Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації інформацію про наявність судових спорів про скасування реєстраційних дій доведено не було.

Просили рішення судів попередніх інстанцій скасувати, та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Вадіта» позивач просив у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 (справа №826/9341/17), від 19.06.2019 (справа №802/385/18-а), від 06.11.2019 (справа №826/3731/18), неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.

"До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень".

Крім того, у постановах від 29.05.2019 у справі №826/9341/17 у від 19.06.2019 у справі №802/385/18-а, від 18.09.2019 у справі №810/3711/18, від 12.02.2020 у справі №1840/3241/18 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин, а саме правовідносин щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, які є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття речових прав на нерухоме майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.

У постанові від 23.05.2018 у справі №914/2006/17 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, відповідно до якого до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування реєстраційних дій, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації ухвалене за скаргою іншої особи, а не позивача.

Виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України від 30.06.2017 №2062/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

При цьому зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав АТ «ВТБ Банк» у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки подання цього позову спрямоване на поновлення порушених, на думку позивача, його майнових прав як кредитора і сторони відповідного правочину.

Такі фактичні обставини, доводи та заперечення учасників справи вказують на те, що у цій справі безпосередньо між позивачем та відповідачами правовідносини, які були б засновані на владно-управлінському підпорядкуванні, не виникли, а право звернення до суду та порушення своїх прав позивач пов?язує з порушенням його саме майнових прав і не пов`язує із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 ЦПК, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється та необхідність вирішення спору в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Аналогічний підхід у вирішенні питання належності спорів даної категорії до юрисдикції адміністративних судів застосував Верховний Суд у постановах від 24.07.2019 (справа №826/7876/17), від 31.07.2019 (справа №815/3656/16), від 04.05.2022 (справа №640/17110/21), від 13.04.2022 (справа № 640/7210/19).

Відповідно до статті 239 КАС України позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційні скарги Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вадіта» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018 - скасувати.

Провадження у справі №826/1365/18 за позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (правонаступник ПАТ "ВТБ Банк") до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу, - закрити.

Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови позивач вправі звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук