Справа № 380/15016/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Торо-2» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу,
Суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання.
Представник позивача подав суду заяву, просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача за наявними матеріалами, а також повідомив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. З огляду на це суд ухвалив завершити розгляд справи без участі представників сторін та постановити рішення суду в письмовому провадженні.
Суд дослідив доводи заяв по суті спору, долучені до матеріалів справи письмові копії доказів, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
товариства з обмеженою відповідальністю «Торо-2» (ідентифікаційний код 35968886) зареєстроване як суб`єкт господарювання, що підтверджується відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12-13), має відкриті рахунки в банківських установах, що підтверджується довідкою контролюючого органу (а.с.14).
Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:
Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 ПК України).
Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПУ України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. В силу пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Пунктом 89.3 статті 89 ПУ України визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Пунктом 89.8 статті 89 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
Процедура продажу майна, що перебуває у податковій заставі, визначена статтею 95 ПК України таким чином:
95.1. Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
95.2. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
95.3. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.
При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:
Податковий керуючий описав майно платника податків в податкову заставу та зареєстрував обтяження/заборону відчуження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.4).
Вжиті контролюючим органом заходи щодо погашення податкового боргу шляхом виставлення боржнику податкової вимоги, а також звернення до суду про стягнення грошових коштів для погашення боргу виявилися неефективними та не дали позитивного результату, оскільки:
- платник податків не погашає податковий борг самостійно;
- банківські установи повертають інкасові доручення про стягнення коштів для погашення податкового боргу з причини відсутності коштів на банківських рахунках ТОВ «Торо-2».
Оцінюючи описані обставини, суд дійшов висновку про наявність визначених статтею 95 ПК України підстав для надання органу стягнення дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, що було описано в податкову заставу.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл; витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 251, 255, 258, 262, 295 КАС України, суд
Задовольнити адміністративний позов повністю.
Судові витрати по сплату судового збору покласти на позивача.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його складання, апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.