Справа № 120/7956/22
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 грудня 2022 р. Справа № 120/7956/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача Романюк В.І. вказує, що на виконання судового рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №120/5553/21-а, Теплицька селищна рада нарахувала та виплатила ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпуску за період з 10.11.2015 по 17.07.2019 у сумі 27 123,29 грн. Разом з тим, позивач не погоджується із нарахованою та виплаченою сумою компенсації за невикористану відпуску, що і слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 07.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

31.10.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказує про наступне. Зважаючи, що позивач працювала із 10.11.2015 по 01.08.2017 тому розрахунок та виплата компенсації за невикористану відпустку проводилася відповідачем виходячи із приписів п.п. 2. З Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Із 02.08.2017 року по 17.07.2019 ОСОБА_1 не працювала та не мала заробітку, тобто не мала заробітку за останні 12 місяців.

Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що цей спір не може розглядатись судом в порядку позовного провадження, а мав би бути ініційований позивачем в порядку виконання судового рішення у справі №120/5553/21-а.

07.11.2022 через підсистему "Електронний суд" представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній, спростовуючи аргументи відповідача, що наведені у відзиві просив задовольнити заявлений позов у повному обсязі.

Ухвалою від 08.11.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у справі №120/7956/22.

Ухвалою від 08.11.2022 суд повернув заяву представника позивача про збільшення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, із змісту позовних вимог встановлено, що дані правовідносини фактично виникли у зв`язку із неналежним, виконання рішення суду від 09.02.2022 у справі №120/5553/21-а, яке набрало законної сили, на виконання якого відповідач здійснив нарахування та виплату за невикористанні дні відпустки за період перебування позивача на посаді сільського голови с. Веселівка з 10.11.2015 по 17.09.2019, при нарахування та виплата були здійснені відповідачем, на переконання позивача, у зменшеному розмірі.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі №120/5553/21-а, визнати протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку за період з 10.11.2015 по 24.07.2017. Зобов`язано Теплицьку селищну раду Гайсинського району Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 10.11.2015 по 24.07.2017.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради Вінницької області щодо не проведення розрахунку з виплати компенсації за невикористану відпустку та матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у зв`язку з припиненням нею повноважень сільського голови села Веселівка Теплицького району Вінницької області за період з 10.11.2015 по 17.07.2019. Зобов`язано Теплицьку селищну раду Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку та матеріальну допомогу на оздоровлення за період з 10.11.2015 по 17.07.2019, з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині цього судового рішення, та з урахуванням виплачених сум.

Тобто, питання виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку та матеріальну допомогу на оздоровлення за період з 10.11.2015 по 17.07.2019 охоплюється рішенням суду у справі №120/5553/21-а та належить до предмета його виконання.

Проте, позивач, не погоджуючись з повнотою виконання рішення суду, звернулась до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з бездіяльністю сільської ради щодо виконання рішення суду від 09.02.2022 у справі №120/553/21-а в частинні нарахування та виплати компенсації за невикористану відпустку в розмірі 27123,29 грн.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі № 120/5553/21-а.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення по справі №120/5553/21-а на стадії виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 та від 12 листопада 2018 року у справі №806/3099/17.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, а тому обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, оскільки суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Таким чином, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №120/7956/22.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 238 про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

При цьому варто зауважити, що подібну правову позицію щодо неможливості розгляду в порядку окремого позовного провадження позовної заяви ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради щодо оскарження бездіяльності Теплицької селищної ради Вінницької області щодо не виплати ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення під час виплати сум компенсації невикористаної відпустки за період з 10.11.2015 по 17.07.2019, висловлено Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.12.2022 №120/8101/22. Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що цей спір фактично спрямований на виконання судового рішення від 09.02.2022 у справі №120/5553/21-а.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №120/7956/22 за позовом ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович