Справа № 127/19432/22
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/162/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Каракай Олексій Володимирович, до старшого інспектора ВБДР УПП у м. Києві ДПП Шарлая Сергія Вікторовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Каракай О.В., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до старшого інспектора ВБДР УПП у м. Києві ДПП Шарлая С.В. та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом, підготовче засідання призначено на 14 вересня 2022 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 16 листопада 2022 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 17 серпня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Шарлаєм С.В. було винесено постанову серії БАД №425730 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що він, керуючи автомобілем марки «ATAMAN» А092Н6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об 11.30 год. в м. Києві по вул. Тростянецькій вул. Ревуцького відхилився від визначеного маршруту руху, передбаченим паспортом маршруту, чим порушив п. 1.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 133-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та складена з явними порушеннями інструкції та обставини правопорушення є недоведеними. Оскаржувана постанова складена за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 7, попри те, що адміністративне правопорушення було начебто виявлено у м. Києві по вул. Тростянецькій-Ревуцького. Вулиця Попудренка, 7 знаходиться на великій відстані від ділянки дороги по вул. Тростянецькій-Ревуцького (понад 5 кілометрів), а отже наведені обставини є свідченням грубої невідповідності дій суб`єкта владних повноважень порядку оформлення матеріалів щодо адміністративного правопорушення. Зі змісту постанови вбачається відсутність будь-яких додатків до неї, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження адміністративного правопорушення. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 133-1 КУпАП, відповідачем не зібрано, попри те, що при перевезенні пасажирів маршрутами загального користування мали б бути наявні пасажири, свідчення яких відповідач об`єктивно мав можливість відібрати та долучити до матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену старшим інспектором ВБДР УПП у м. Києві ДПП Шарлаєм С.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Каракай О.В. не з`явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за довіреністю Шуміленко С.М. у судове засідання не з`явилися, останній у відзиві просив справу розглянути у відсутність представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та у відзиві заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого винесена оскаржувана постанова.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеною інспектором ВБДР УПП у м. Києві ДПП Шарлаєм С.В., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 133-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 гривні за те, що він, керуючи автомобілем марки «ATAMAN» А092Н6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об 11.30 год. в м. Києві по вул. Тростянецькій вул. Ревуцького відхилився від визначеного маршруту руху, передбаченим паспортом маршруту, чим порушив п. 1.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 133-1 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 р. № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 за № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (із змінами та доповненнями ).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція частини 3 статті 133-1 КУпАП передбачає відповідальність за відхилення від визначеного маршруту руху автобуса або маршрутного таксомотора, незаїзд на автостанцію (автовокзал), якщо такий заїзд передбачений розкладом руху автобуса або маршрутного таксомотора.

Як зазначено в п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена поліцейським з порушенням Інструкції та обставини правопорушення є недоведеними.

Проаналізувавши вищезазначені обставини, суд вважає, що поліцейським при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото-, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Також, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Оскаржувана постанова серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

В порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей щодо фіксування інкримінованого позивачу правопорушення, а також не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 133-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 133-1 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату №2188-1418-5439-0412 від 29.08.2022 (а.с. 6).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 3 ст. 133-1, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Каракай Олексій Володимирович, до старшого інспектора ВБДР УПП у м. Києві ДПП Шарлая Сергія Вікторовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №425730 від 17 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 133-1КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 34 гривні, винесену старшим інспектором ВБДР УПП у м. Києві ДПП Шарлаєм Сергієм Вікторовичем.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 133-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя: