Справа № 140/6397/22
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6397/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №1124/в від 29.08.2022 року в частині застосування до заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про повну службову відповідність.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходить службу на посаді заступника начальника слідчого управління Г`УНП у Волинській області. Наказом ГУ НП у Волинській області №1124/в від 29.08.2022 року за грубе порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 23 Закону України Про національну поліцію, статті 2, частини 1 статті З Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, посадових інструкцій, керівних вказівок Національної поліції України та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мали місце неналежне здійснення контролю за діями підлеглих працівників, невжиття усіх можливих заходів для недопущення порушень з їх боку службової дисципліни та законності, як того вимагають функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, неналежний контроль за особовим складом, що призвело до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему, до заступника начальника слідчого управління ГУНП у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0067645), застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Позивач вважає наказ №1124/в від 29.08.2022 року, в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки дисциплінарною комісією ГУНП у Волинській області службове розслідування проводилось відносно факту порушення службової дисципліни начальником відділу розслідувань господарських та службових злочинів СУ ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_2 та начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_3 . При цьому, службового розслідування відносно ОСОБА_1 не проводилось.

В оскаржуваному наказі встановлено факт грубого порушення позивачем службової дисципліни, внаслідок чого мали місце неналежне здійснення контролю за діями підлеглих працівників, невжиття усіх можливих заходів для недопущення порушень з їх боку службової дисципліни та законності, як того вимагають функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, неналежний контроль за особовим складом, що призвело до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему.

Звертає увагу на те, що керівництвом слідчого управління систематично проводяться оперативні наради, на яких працівникам суворо наголошується на дотриманні службової, трудової дисципліни, правил поведінки в побуті, етики, як в робочий час, так і поза роботою, дотримання та виконання вимог наказу із заходів безпеки при поводженні зі зброєю.

Крім того, регулярно здійснюється інструктаж з особовим складом щодо дотримання дисципліни, конституційних прав громадян, законодавства України, проводиться робота щодо зміцнення службової дисципліни та контроль за виконанням функціональних обов`язків працівників Управління.

А тому, вважає, що відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності щодо виконання ним своїх службових обов`язків.

Таким чином, матеріали службового розслідування не містять жодного доказу скоєння ним дисциплінарного проступку, що дискредитує та підриває авторитет поліції.

З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.10.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву який обгрунтовує тим, що до ГУНП у Волинській області надійшов рапорт начальника УГІ ГУНП у Волинській області полковника поліції ОСОБА_4 про організацію проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області «Про призначення та проведення службового розслідування» від 29.08,2022 №571 створено дисциплінарну комісію з числа працівників ГУНП та департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та наказано провести службове розслідування за вищевикладеним фактом.

В ході службового розслідування встановлено, що 28.08.2022 слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівне) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, за фактом того, що 28.08.2022 близько 02 години 14 хвилин, на базі відпочинку «Маяк» в с. Хрінники, Лубенського району, Рівненської області відбулася бійка, за участю співробітників слідчого управління ГУНП у Волинській області, а саме начальника відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності ОСОБА_2 та начальника відділу з розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_3 , під час якої капітан поліції ОСОБА_2 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням табельної вогнепальної зброї, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України. У вказаному кримінальному провадженні, на момент проведення службового розслідування, здійснюється досудове розслідування.

В рамках службового розслідування було відібрано письмові пояснення від ОСОБА_1 , який перебуває, як уже зазначалось вище на посаді заступника начальника слідчого управління ГУНП у Волинській області який повідомив, що 28.08.2022 від чергового чергової частини ГУНП області йому стало відомо про подію за участю ОСОБА_2 , в якого під час відпочинку в с. Хрінники, Лубенського району, Рівненської області виник конфлікт з відпочиваючими, в результаті якого почалася бійка та зі слів очевидців ОСОБА_2 було здійснено постріли з вогнепальної зброї. Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , планують виїздити на відпочинок за межі області відомо не було, як і те, що ОСОБА_2 мав при собі вогнепальну зброю. Хто і при яких обставинах застосовував зброю йому не відомо. Також, ОСОБА_1 зазначив, що зважаючи на вказані події, буде здійснюватися ретельніший контроль за дисципліною працівників слідчого управління для подальшого недопущення подібних випадків.

Крім того, вважає, що необхідно враховувати також й те, що ОСОБА_1 не належно здійснював контроль за своїми підлеглими під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022, коли дії поліцейських спрямовані для захисту громадян, територіальної цілісності України та повинні відповідати професійно-етичним нормам поведінки поліцейських, що також повинен контролювати сам керівник.

Таким чином, позивачем не вжито усіх можливих заходів для недопущення порушень підлеглими службової дисципліни та законності, як того вимагають його функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, саме такий неналежний контроль за особовим складом призвів до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему.

За результатами службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, про невиконання ОСОБА_1 вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 2, частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у не проведення на належному рівні роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог транспортної дисципліни, як того вимагають покладені функціональні обов`язки, невиконання управлінсько-організаційної функції в забезпеченні роботи підрозділу щодо профілактики порушень службової дисципліни.

В подальшому, за результатами проведеного службового розслідування видано наказ ГУНП у Волинській області від 29.08.2022 №1124/в, відповідно до якого за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 2, частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, посадових інструкцій, керівних вказівок Національної поліції України та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мали місце неналежне здійснення контролю за діями підлеглих працівників, невжиття усіх можливих заходів для недопущення порушень з їх боку службової дисципліни та законності, як того вимагають функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, неналежний контроль за особовим складом, що призвело до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

З огляду на викладене, відповідач вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Крім того зазначив, що обрання виду стягнення є дискреційними повноваженнями начальника ГУНП у Волинській області.

З врахуванням викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а також заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу.

У відповіді на відзив представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково звернула увагу на те, що у спірних правовідносинах службове розслідування призначене та проведено на підставі наказу ГУНП в Волинській області від 29.08.2022 №71 та, як зазначає відповідач у відзиві, за рапортом начальника УГІ ГУНП у Волинській області полковника поліції Качана Р.П. щодо вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушень службової дисципліни, які мають ознаки дисциплінарних проступків.

При цьому, зі змісту наказу про призначення та проведення службового розслідування службове розслідування призначено щодо дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а з висновків службового розслідування, в частині позивача, дисциплінарною комісією не досліджувалися обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

З огляду на зазначене, вважає, що висновком службового розслідування не встановлено як об`єктивної так і суб`єктивної сторони дисциплінарного проступку позивача, а також ступінь його вини.

Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього застосовано спірне дисциплінарне стягнення.

В свою чергу, позивач притягнутий до відповідальності як керівник, який зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

За таких обставин перелік виявлених цим службовим розслідуванням недоліків фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і в спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним і не має конкретного змістовного підтвердження.

Відтак, просить суд позовні вимоги задовольнити в повній мірі.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період із 01 серпня 2002 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року по даний час - у Національній поліції України.

Наказом ГУНП у Волинській області від 17.11.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника слідчого управління ГУНП у Волинській області.

З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2022 до ГУНП у Волинській області надійшов рапорт начальника УГІ ГУНП у Волинській області полковника поліції Качана Р.П. про організацію проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області «Про призначення та проведення службового розслідування» від 29.08.2022 №571 створено дисциплінарну комісію з числа працівників ГУНП та департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та наказано провести службове розслідування за вищевикладеним фактом.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 28.08.2022 о 02 годині 18 хвилин до чергової частини відділення поліції №1 (смт. Млинів) Лубенського районного відділу поліції (далі - ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП) ГУНП в Рівненській області з спецлінії « 102» надійшло повідомлення від невідомої особи про те, що цього ж дня о 02 годині 14 хвилин на базі відпочинку «Маяк», яка розташована в селі Хрінники, Лубенського району, Рівненської області, навпроти центральної бази відбувається бійка за участю 5-6 осіб жіночої статі, чим б`ються невідомо. Заявник чув 1, 2 постріли, хто здійснює постріли та куди невідомо. Зі слів заявника неподалік, можливо, з пістолету.

Дана подія зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІТС ІПНП) ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП за №2646 від 28.08.2022.

28.08.2022 о 02 годині 37 хвилин до чергової частини ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП з спецлінії « 102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , який повідомив про те, що цього ж дня о 02 годині 37 хвилині на базі відпочинку «Маяк», яка розташована в селі Хрінники, Лубенського району, Рівненської області, невідомі чоловіки, які перебувають на автомобілі (марка відсутня), н.з. НОМЕР_1 , нанесли тілесні ушкодження. Також, він вказав, що має при собі вогнепальну зброю із якої невідомі особи здійснювали постріли у повітря.

Дана подія зареєстрована в ІТС ІПНП (журналі ЄО) ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП за №2647 від 28.08.2022.

28.08.2022 о 02 годині 44 хвилин до чергової частини ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП з спецлінії « 102» надійшло повідомлення гр. ОСОБА_5 про те, що цього ж дня поблизу бази відпочинку «Маяк», яка розташована в селі Хрінники, Лубенського району, Рівненської області, 30 хвилин тому невідома особа здійснила два постріли та стріляла у людей. Зі слів заявника, особа, яка здійснювала постріли є діючим працівником поліції, який на даний момент затриманий на базі відпочинку та перебуває не при виконанні. Також, заявник повідомив, що вказаний чоловік здійснював постріли з вогнепальної, а саме з пістолета Макарова. Крім цього, заявник зазначив, що вказаний чоловік приїхав на автомобілі Рено Меган, сірого кольору, н.з. НОМЕР_2 .

Дана подія зареєстрована в ІТС ІПНП (журналі ЄО) ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП за №2648 від 28.08.2022.

28.08.2022 о 02 годині 47 хвилин до чергової частини ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП з лінії « 102» надійшло повідомлення гр. ОСОБА_6 , про те, що в с. Хрінники, біля бази «Маяк», зі слів заявниці, після пострілів надавали допомогу дівчині, на вигляд близько 20 років, куди отримала поранення точно сказати не можуть, потерпіла відмовляється надавати інформацію.

Дана подія зареєстрована в ІТС ІПНП (журналі ЄО) ВП №1 (смт. Млинів) Лубенського РВП за №2649 від 28.08.2022.

В подальшому, на місце події прибула слідчо-оперативна група ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

На місці події 28.08.2022, при проведені огляду, знайдено 2 гільзи розміром 9x18 мм від вогнепальної зброї. А також, виявлено автомобіль Рено Меган, н.з. НОМЕР_3 , яким, як було встановлено, керував ОСОБА_2 . При поверхневому огляді автомобіля, через скло багажного відділення виявлено предмет, зовні схожий на пістолет Макарова. Даний автомобіль вилучено та поміщено на тимчасове зберігання на території СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Рівненській області. При цьому, ОСОБА_2 замкнув і не надав згоди на проведення огляду всередині самого автомобіля, вказані дії розцінюються як здійснення перешкод органам досудового розслідування для встановлення всіх обставин справи.

По прибуттю на місце події (відповідно до протоколу допиту свідка оперуповноваженого сектору кримінальної поліції №1 Лубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , яким було здійснено виїзд на місце події у складі слідчо-оперативної групи 28.08.2022) було встановлено, що на ґрунтовій дорозі, яка проходить через територію бази відпочинку, стоїть автомобіль Рено Меган, н.з. НОМЕР_3 . Біля вказаного автомобіля знаходився натовп людей у кількості приблизно 20-30 людей. Спільно з ними на територію заїхав автомобіль швидкої медичної допомоги, до якого відпочиваючі цивільні особи відразу завели чоловіка, яким в подальшому виявився ОСОБА_2 , для того, щоб медики надали медичну допомогу. Зі слів присутніх на місці події осіб було встановлено, що ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Рено Меган, н.з. НОМЕР_3 , а також що це він здійснив 2-3 постріли з пістолета.

Також, зі слів оперуповноваженого ОСОБА_7 , серед натовпу перебував один чоловік, який був без футболки, у жовтих шортах із рюкзаком на спині. В ході спілкування з ним, останній на прохання поліцейських ніяких документів не пред`явив. Спочатку чоловік не назвав свої анкетні дані, а пізніше назвав вигадані дані, які не відповідали дійсності. Зі слів інших присутніх на місці події осіб останній знаходився у автомобілі із ОСОБА_2 , як виявилося пізніше, це був ОСОБА_8 . Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно, конфліктував із іншими відпочиваючими із натовпу.

В подальшому, ОСОБА_2 було госпіталізовано до неврологічного відділення КНП «Демидівська ЦРЛ Демидівської СР», що знаходиться по вул. Відродження, 6, смт. Демидівка, Лубенського району, Рівненської області, при цьому було встановлено, що ОСОБА_2 перебував на момент госпіталізації з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження тесту за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер» на місці події відмовився, в останнього було відібрано зразки крові для проведення експертизи.

Того ж дня, у приміщенні КНП «Демидівська ЦРЛ Демидівської СР», працівниками УГІ ГУНП у Волинській області з використанням газоаналізатора Drager Alcotestr 6820 проведено огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, згідно результатів якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,73 проміле (тест №2959). Вказане підтверджується відеозаписом із нагрудного відеореєстратора (боді-камери) працівника УГІ ГУНП у Волинській області.

Разом із цим, в ході службового розслідування встановлено, що 28.08.2022 слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівне) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, за фактом того, що 28.08.2022 близько 02 години 14 хвилин, на базі відпочинку «Маяк» в с. Хрінники, Лубенського району, Рівненської області відбулася бійка, за участю співробітників слідчого управління ГУНП у Волинській області, а саме начальника відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності ОСОБА_2 та начальника відділу з розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_3 , під час якої капітан поліції ОСОБА_2 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням табельної вогнепальної зброї, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України. У вказаному кримінальному провадженні, на момент проведення службового розслідування, здійснюється досудове розслідування.

В рамках службового розслідування було відібрано письмові пояснення від ОСОБА_1 , який перебуває, як уже зазначалось вище на посаді заступника начальника слідчого управління ГУНП у Волинській області який повідомив, що 28.08.2022 від чергового чергової частини ГУНП у Волинській області йому стало відомо про подію за участю ОСОБА_2 , в якого під час відпочинку в с. Хрінники, Лубенського району, Рівненської області виник конфлікт з відпочиваючими, в результаті якого почалася бійка та зі слів очевидців ОСОБА_2 було здійснено постріли з вогнепальної зброї. Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , планують виїздити на відпочинок за межі області відомо не було, як і те, що ОСОБА_2 мав при собі вогнепальну зброю. Хто і при яких обставинах застосовував зброю йому не відомо. Також, ОСОБА_1 зазначив, що зважаючи на вказані події, буде здійснюватися ретельніший контроль за дисципліною працівників слідчого управління для подальшого недопущення подібних випадків.

Разом із цим, в рамках службового розслідування також було отримано пояснення від ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також осіб, що були очевидцями подій, які стали підставою проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, про невиконання ОСОБА_1 вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 2, частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у не проведення на належному рівні роботи щодо профілактики порушень службової дисципліни серед підлеглого особового складу, в тому числі щодо безумовного дотримання вимог транспортної дисципліни, як того вимагають покладені функціональні обов`язки, невиконання управлінсько-організаційної функції в забезпеченні роботи підрозділу щодо профілактики порушень службової дисципліни.

Тому, на підставі вищевикладеного, дисциплінарною комісією складено висновок від 29.08.2022, який затверджено начальником ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 .

Так, за результатами проведеного службового розслідування видано наказ ГУНП у Волинській області від 29.08.2022 №1124/в, відповідно до якого за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 2, частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, посадових інструкцій, керівних вказівок Національної поліції України t та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мали місце неналежне здійснення контролю за діями підлеглих працівників, невжиття усіх можливих заходів для недопущення порушень з їх боку службової дисципліни та законності, як того вимагають функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, неналежний контроль за особовим складом, що призвело до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Із наказом ГУНП у Волинській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників слідчого управління ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» від 29.08.2022 №1124/в ОСОБА_1 ознайомився 29.08.2022 про, що свідчить особистий підпис позивача на останньому аркуші даного наказу.

Позивач вважаючи оскаржуваний наказ ГУ ПН у Волинській області протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 №1355/32807 (далі Порядок №893).

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно пунктів першого, третього частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, про невиконання позивачем вимог якого також зазначено в оскаржуваному наказі, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно частини другої статі 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частинами третьою та четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, згідно пункту 1 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно пункту 7 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 14 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 передбачено, зокрема, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Відповідно до пункту 17 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.

В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.

Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Правила оформлення матеріалів службового розслідування викладені у розділі VI Порядку №893.

Так, пунктом другим розділу VI Порядку №893 передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У пункті 4 розділу VI Порядку №893 зазначено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Згідно приписів частини першої третьої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений і статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Згідно частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною сьомою названої вище статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини одинадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Згідно частини першої статті 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом ГУНП у Волинській області №571 від 29.08.2022 року з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки факту можливого порушення службової дисципліни начальником відділу розслідувань господарських та службових злочинів СУ ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_2 та начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_3 , що виразилося у перебуванні за межами території Волинської області без оформлення дозвільних документів у період дії воєнного стану, а саме на базі відпочинку ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розташована в с. Хрінники, Лубенського району. Рівненської області, де під час відпочинку виник конфлікт між ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_11 , під час якого, зі слів очевидців, ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження гр. ОСОБА_11 , на що в подальшому відреагували інші відпочиваючі, та в результаті чого виникла бійка за участю декількох осіб, в тому числі і за участі ОСОБА_2 , який під час бійки, зі слів очевидців, здійснив два постріли із табельної вогнепальної зброї, призначено службове розслідування.

Таким чином, службове розслідування проводилось відносно факту порушення службової дисципліни начальником відділу розслідувань господарських та службових злочинів СУ ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_2 та начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_3 .

Згідно з частинами 1, 2 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Пунктом 2 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських може застосовуватися дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З огляду на зазначене, суд враховує висновки Верховного Суду викладені в постанові від 08.05.2019 у справі №807/196/17, згідно яких правова оцінка правильності рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях поліцейського є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, відтак можна робити висновки про правомірність спірного рішення.

Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

забезпечити сприятливий етап морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

З матеріалів службового розслідування, за наслідком якого прийнятий спірний наказ, судом встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував неналежний контроль з боку позивача за дотриманням підлеглими особами службової дисципліни, а саме:

вчинення начальником відділу розслідування злочинів у сфері господарською та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_2 дій, що є порушенням службової дисципліни, які виразились у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, неналежному зберіганні вогнепальної зброї (пістолета Макарова),, в результаті чого безпідставно здійснено три постріли вчинення дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та дискредитують звання поліцейського, підривають авторитет та довіру до органів поліції, зокрема, використання ненормативної лексики, нестриманність в спілкуванні з громадянами;

вчинення начальником відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_3 дій, що є порушенням службової дисципліни, які виразились у використанні ненормативної лексики, нестриманості в спілкуванні з громадянами, е вжиття необхідних заходів для попередження вчинення протиправних дій капітаном поліції ОСОБА_2 , що призвело до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему.

З огляду на що суд акцентує увагу на наступному.

Дисциплінарний статут унормовує, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 Розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018 (далі Порядок №893) службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших норматив но-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Крім того, в розділі VI Порядку №893 викладені вимоги до оформлення матеріалів службового розслідування. Зокрема, в частині 4 зазначено про обов`язковість в описовій частині висновку службового розслідування викласти документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що службове розслідування в органах поліції є комплексом заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції та з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, і визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.

Таким чином, мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.

Так, як вже зазначалося судом, у спірних правовідносинах службове розслідування призначене та проведено на підставі наказу ГУНП в Волинській області від 29.08.2022 №571 щодо вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушень службової дисципліни, які мають ознаки дисциплінарних проступків.

При цьому, судом встановлено, що службового розслідування відносно ОСОБА_1 , у відповідності до наказу №571 від 29.08.2022 року не проводилось, однак в оскаржуваному наказі встановлено факт грубого порушення позивачем службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 23 Закону України Про національну поліцію, статті 2, частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, посадових інструкцій, керівних вказівок Національної поліції України та ГУНП у Волинській області, щодо дотримання законності та службової дисципліни, внаслідок чого мали місце неналежне здійснення контролю за діями підлеглих працівників, невжиття усіх можливих заходів для недопущення порушень з їх боку службової дисципліни та законності, як того вимагають функціональні обов`язки та персональна відповідальність за дану ділянку роботи, неналежний контроль за особовим складом, що призвело до резонансної події, яка дискредитує правоохоронну систему.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в рамках даного службового розслідування було надано письмові пояснення щодо вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушень службової дисципліни, які мають ознаки дисциплінарних проступків.

Так, виходячи зі змісту пояснень, останньому у межах службового розслідування питання, які стосувалися безпосередньо поведінки позивача, не ставилися.

Пояснення позивача стосувалися виключно особи та поведінки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Водночас, висновком службового розслідування не встановлено як об`єктивної так і суб`єктивної сторони дисциплінарного проступку позивача, а також ступінь його вини.

При цьому, застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах; при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Відтак, на думку суду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього застосовано спірне дисциплінарне стягнення.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах, викладені в постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 420/2916/20.

За таких обставин, суд вважає, що спірний наказ щодо позивача прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 808/1089/17 відповідно до яких керівник несе відповідальність за ефективність діяльність органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

Отже, керівник може бути притягнутий до відповідальності за неналежну організацію та координацію саме роботи підлеглих.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів службового розслідування, під час описаних у ньому подій, що мали місце 28.08.2022 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували поза службою та, як зазначив відповідач у відзивів, не при виконанні службових обов`язків.

Крім того, зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

В той же час, за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

З висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача, вбачається, що дисциплінарною комісією фактично не досліджувалися обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Водночас, як вже неодноразово зазначалося, у спірних правовідносинах службове розслідування призначено та проведене стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

А тому, на переконання суду, висновки службового розслідування стосовно наявності у діях позивача дисциплінарного проступку, є необгрунтованими.

При цьому, позивач притягнутий до відповідальності як керівник, який зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

За таких обставин перелік виявлених цим службовим розслідуванням недоліків фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і в спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним і не має конкретного змістовного підтвердження.

Крім того, відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження висновку про вчинення позивачем вказаного в наказі порушення вимог службової дисципліни.

Відтак, відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правил етичної поведінки поліцейських.

Оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншими поліцейськими, то у даному випадку має місце порушення принципу індивідуальності в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так, приписами ч.2 ст.13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" визначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

В той же час, наявність виключно факту підлеглості позивачу осіб, стосовно яких встановлено факти вчинення дисциплінарного правопорушення, не є достатнім для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

За Дисциплінарним статутом підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 жовтня 2019 року по справі №2040/7660/18.

Крім того, суд зауважує, що висновок службового розслідування не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем виконання своїх службових обов`язків та службової дисципліни.

Також, суд зазначає, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить конкретних обставин, які вказують на порушення позивачем службової дисципліни.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак у ході судового розгляду цієї справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено доцільності застосування до позивача саме такого виду дисциплінарного стягнення як попередження про повну службову відповідність, в той час як вказаному виду згідно приписів частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передують інші види стягнень.

При цьому, суд також враховує той факт, що керівництвом слідчого управління ГУНП у Волинській області, як стверджується позивачем у позовній заяві, систематично проводяться оперативні наради, на яких працівникам суворо наголошується на дотриманні службової, трудової дисципліни, правил поведінки в побуті, етики, як в робочий час, так і поза роботою, дотримання та виконання вимог наказів із заходів безпеки при поводженні зі зброєю.

Позивачем регулярно здійснюється інструктаж з особовим складом щодо дотримання дисципліни, конституційних прав громадян, законодавства України, проводиться робота щодо зміцнення службової дисципліни та контроль за виконанням функціональних обов`язків працівників Управління, що також підтверджує виконання позивачем його управлінсько-розпорядчих функції як заступника начальника слідчого відділу ГУНП у Волинській області.

Згідно характеристик, наданих заступником начальника ГУНП у Волинській області, позивач розробляє та впроваджує заходи щодо дотримання законодавства, зміцнення службової дисципліни, підвищення якості досудового розслідування, за час здійснення службової діяльності за сумлінне виконання службових обов`язків, служіння народу України неодноразово заохочувався керівництвом. За вказаний період, перебуваючи на вищевказаній посаді, проявив себе як грамотний та висококваліфікований керівник, який здатен планомірно здійснювати та ефективно визначати пріорітетні напрямки в роботі, до виконання службових обов`язків ставиться чесно і сумлінно.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Решта доводів та заперечень представника відповідача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Враховуючи викладене та те, що метою службового розслідування є встановлення наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками, ступінь вини та мотиви протиправної поведінки працівника та під час дисциплінарного провадження, не було встановлено причинного зв`язку між діями позивача та його наслідками, а також його вина, суд вважає, що наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області №1124/в від 29.08.2022 року в частині застосування до заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про повну службову відповідність прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статями 2, 72-77, 243, 245, 246, 262, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області №1124/в від 29.08.2022 року в частині застосування до заступника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про повну службову відповідність.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока