Справа № 120/7398/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2022 р. Справа № 120/7398/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

13.09.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач).

У позовній заяві позивачка просить:

- визнати протиправним рішення відповідача в частині неврахування до страхового стажу періоду роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 методистом в районному Будинку піонерів та школярів та періоду роботи з 01.09.1992 по 15.04.1998 методистом в районному Будинку дитячої творчості;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 методистом в районному Будинку піонерів та школярів та період роботи з 01.09.1992 по 15.04.1998 методистом в районному Будинку дитячої творчості та здійснити перерахунок і виплату пенсії із 15.12.2021 по цей час.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що в січні 2022 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням органу Пенсійного фонду їй призначено пенсію із 15.12.2021, однак не зараховано до страхового стажу періоди роботи у Будинку піонерів та школярів з 01.09.1987 по 01.09.1992 та у Будинку дитячої творчості з 01.09.1992 по 15.04.1998 у зв`язку з тим, що у довідках від 05.01.2022 № 6 та № 7, виданих КУ "Калинівський районний трудовий архів" зазначено ОСОБА_2 (ініціали не розшифровано), що не відповідає її паспортним даним.

Рішення в частині незарахування вказаних періодів до страхового стажу позивачка вважає протиправним, мотивуючи це тим, що здобутий стаж підтверджується трудовою книжкою, яка є основним документом про її трудову діяльність, а недоліки довідок на які зіслався відповідач, носять формальний характер.

Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 15.09.2022 позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення її недоліків.

13.10.2022 позивачкою усунуто недоліки позову.

Ухвалою від 21.10.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 або її оригінал для дослідження судом, в тому числі й спірного рішення від 31.01.2022 № 77

07.11.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач зазначив, що до загального страхового стажу позивачки правомірно не зараховано періоди роботи у Будинку піонерів та школярів з 01.09.1987 по 01.09.1992 та у Будинку дитячої творчості з 01.09.1992 по 15.04.1998 у зв`язку з тим, що у довідках від 05.01.2022 № 6 та № 7, виданих КУ "Калинівський районний трудовий архів" зазначено ОСОБА_2 (ініціали не розшифровано), що не відповідає паспортним даним позивачки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Із копії паспорта громадянина України встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

В січні 2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви були надані документи, які підтверджують наявність страхового стажу для призначення пенсії.

Рішенням від 31.01.2022 № 77 позивачці призначено пенсію за віком із 15.12.2021. Однак у позивачки виникли сумніви у правильності нарахування та обчислення пенсії, а тому 25.05.2022 вона подала письмове звернення до органу Пенсійного фонду для з`ясування причин неврахування при призначенні пенсії періодів роботи підтверджених архівними довідками від 05.01.2022 № 6 та № 7.

Листом від 15.06.2022 відповідач повідомив, що до загального страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи у Будинку піонерів та школярів з 01.09.1987 по 01.09.1992 та у Будинку дитячої творчості з 01.09.1992 по 15.04.1998 у зв`язку з тим, що у довідках від 05.01.2022 № 6 та № 7, виданих КУ "Калинівський районний трудовий архів" зазначено ОСОБА_2 (ініціали не розшифровано), що не відповідає паспортним даним позивачки.

Рішення відповідача від 31.01.2022 № 77 в частині незарахування періодів роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 та з 01.09.1992 по 15.04.1998 позивачка вважає протиправним. Тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 26 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

Судом встановлено, що позивачка у січні 2022 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідач рішенням від 31.01.2022 № 77 призначив пенсію за віком, однак не зарахував до страхового стажу періодів роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 та з 01.09.1992 по 15.04.1998.

Таким чином ключовим у цьому спорі є питання про наявність підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 та з 01.09.1992 по 15.04.1998.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення » № 1788-XII від 05.11.1991 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

На визначальність трудової книжки як основного документу про стаж роботи особи неодноразово звертав увагу Верховний Суд у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Станом на час оформлення трудової книжки позивачки (02.09.1978), діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.74 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162).

Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.73 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до п.п. 2.2 Інструкції № 162 у трудову книжку вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність.

Аналогічні положення містяться в п. 6 Порядок № 656.

Згідно п. 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 висловлена позиція, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а.

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення періоду роботи до його страхового стажу і на призначення пенсії з його врахуванням.

Так, судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 01.09.1987 по 01.09.1992 працювала методистом в районному будинку дитячої творчості, у період з 01.09.1992 по 15.04.1998 працювала методистом в районному Будинку дитячої творчості (а.с. 13).

Для підтвердження цього факту ОСОБА_1 надала уточнюючі довідки комунальної установи "Калинівський районний трудовий архів" від 05.01.2022 № 6 та № 7.

В архівній довідці від 05.01.2022 № 6 міститься витяг з наказу № 1 по будинку піонерів та школярів від 01.09.1987 про те що " ОСОБА_1 призначити на посаду методиста з 1 вересня 1987 року" та витяг з наказу № 148 від 01.09.1992 про те що "тов. ОСОБА_2 - методиста Д/п уволить с работы 6 сентября 1992 в св`язи с ликвидацией организации согласно п. 1 ст. 40 КЗиП Украины".

В архівній довідці від 05.01.2022 № 7 міститься витяг з наказу від 01.09.1992 про те що "тов. ОСОБА_2 - назначить на должность методиста - завуча Дома детского творчества с 7 сентября 1992 г. согласно поданного заявления" та витяг з наказу № 123 від 09.02.1998 про попередження працівників будинку дитячої творчості про ліквідацію установи та їх звільнення з роботи з 15.04.1998".

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не зараховано період роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 та з 01.09.1992 по 15.04.1998 у зв`язку з тим, що у довідках від 05.01.2022 № 6 та № 7, зазначено ОСОБА_2 (ініціали не розшифровано), що не відповідає паспортним даним позивачки.

Суд звертає увагу, що відомості про періоди роботи позивачки які підтверджені довідками від 05.01.2022 № 6 та № 7 внесені у її трудову книжку, яка у спірному випадку є достатньою підставою для їх врахування до страхового стажу.

До того ж, співставлення інформації яка внесена у трудову книжку із інформацією відображеною у довідках від 05.01.2022 № 6 та № 7 (прізвище особи, посада, періодів роботи, реквізитів наказів) дає підстави для висновку, що довідки оформлені щодо позивачки. Скорочення у довідках ініціалів особи, на що зіслався відповідач, не дає підстав для сумнівів, що ними підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 .

Більше того, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

Судом при перевірці записів трудової книжки серії НОМЕР_1 не встановлено будь-яких виправлень, які б потребували уточнюючих документів, а тому не зарахування стажу роботи позивачки, у зв`язку з тим, що в уточнюючих довідках не розшифровано ініціали позивачки є протиправним.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивачки з 01.09.1987 по 01.09.1992 та з 01.09.1992 по 15.04.1998 та, як наслідок, зобов`язання відповідача провести із 15.12.2021 перерахунок позивачці пенсії із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 та з 01.09.1992 по 15.04.1998.

Суд не вбачає підстави для скасування рішення від 31.01.2022 № 77, як про це просить позивачка, оскільки цим рішенням їй призначено пенсію за віком. При цьому, у процедурі призначення позивачці пенсії окремого рішення про неврахування спірних періодів роботи до страхового стажу не приймалося. Відтак, до порушення її прав призвели неправомірні дії відповідача, а не ухвалення окремого рішення, які і підлягають визнанню протиправними.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір, належить стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 методистом в районному Будинку піонерів та школярів, періоду роботи з 01.09.1992 по 15.04.1998 методистом в районному Будинку дитячої творчості.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести із 15.12.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.09.1987 по 01.09.1992 методистом в районному Будинку піонерів та школярів, а також періоду роботи з 01.09.1992 по 15.04.1998 методистом в районному Будинку дитячої творчості.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ;

Суддя Богоніс Михайло Богданович