Справа № 280/5883/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Справа № 280/5883/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 166, ), Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, пл.Львівська, буд. 8, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 165Б ,)

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області (далі відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа) в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України, яка виразилась у відмові зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час попередньої роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Державну фіскальну службу України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час попередньої роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Державну фіскальну службу України внести зміни до наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 19.04.2021 №48-о, у якому зарахувати до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час попередньої роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Державну фіскальну службу України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років починаючи з 18.12.2003 року з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 18.12.2003 року з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року;

зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області , Державну фіскальну службу України підготувати (прийняти) та надати до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області оновлений грошовий атестат у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням в процентній надбавці за вислугу років часу попередньої роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, проходив службу на посадах начальницького складу податковій міліції з 18.12.2003 по 30.04.2021 (включно), з 01.05.2021 є пенсіонером податкової міліції за вислугою років та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області. Стверджує, що на період звільнення займав посаду начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у Запорізькій області, має спеціальне звання - полковник податкової міліції. Посилається на те, що згідно з наказом від 19.04.2021 №48-о Головного управління ДФС у Запорізькій області його з 30.04.2021 звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України. Відповідно до зазначеного вище наказу встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення складає 17 років 04 місяці 12 днів. Проте до вислуги років при звільненні з податкової міліції йому не був зарахований стаж роботи в державних органах в період з 12.09.1995 по 17.12.2003. Посилається на те, що особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики. Вважає бездіяльність відповідачів протиправною, на підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач 1 відзиву на позовну заяву не надав, про відкриття прлвадження у справі повідомлений належним чином.

Відповідач 2 позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву від 10.11.2022 (вх. № 43244), зазначає, що на період звільнення позивач працював в ГУ ДФС у Запорізькій області, яке було створене як окрема юридична особа. Вказує, що ДФС не є суб`єктом призначення та звільнення позивача, а тому між ним та ДФС не існує матеріально-правових відносин, оскільки ДФС, не є його роботодавцем. Зазначає також, що враховуючи відсутність в ДФС та її територіальних органах уповноважених структурних підрозділів, та той факт, що жодним законодавчим та нормативно-правовим актом не визначеного уповноваженого органу, який забезпечує підготовку і подання документів для призначення/перерахунку пенсії особам, звільненим з органів податкової міліції, Міністерством фінансів України спільно з комісією з реорганізації ДФС розроблено проект постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення органу уповноваженого на видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам начальницького та рядового складу податкової міліції», який проходить узгодження, відповідно до Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 року № 950. Посилається на те, що ДФС подавалися документи до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення пенсії за вислугу років колишньому працівнику податкової міліції ДФС, проте такі документи були повернуті ГУ ПФУ в м. Києві без виконання, враховуючи те, що станом на сьогодні, не визначено уповноваженого органу який готує та подає документи для призначення пенсії особам, звільненим з органів податкової міліції. З огляду на викладене, просить у позові відмовити.

Третя особа надала пояснення по суті позовних вимог вх. № 43446 від 14.11.2022, в яких вказала, що центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання державної фінансової політики, незатверджений перелік посад в органах Державної податкової служби України, період роботи на яких може бути зарахований до календарної вислуги років. У зв`язку з цим, вважає, що відповідачем 1 правомірно не зараховано позивачу до вислуги років час роботи в органах Державної податкової служби з 12.09.1995 по 17.12.2003. З огляду на викладене, просить у позові відмовити.

У відповіді на відзив вх. № 44246 від 21.11.2022 позивач посилається на те, що станом на теперішній час здійснюються заходи щодо управлінської діяльності відповідачів, у тому числі постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 №8 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15.05.2019 №395 і від 28.102020 №1127» та наказом ДФС від 30.09.2022 №19 «Про внесення змін до пункту 1 наказу ДФС 14.09.2022 №17» призначені голови комісій з реорганізації відповідно відповідача 2 та відповідача 1. Зазначене свідчить про те, що відповідачі у справі не є ліквідованими державними органами та юридичними особами та відповідно виконують делеговані їм повноваження. З огляду на викладене, вказує, що позивач підтримує заявлений позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/5883/22. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу у податковій міліції з 18.12.2003 по 30.04.2021 (включно).

Згідно з наказом від 19.04.2021 №48-о Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 з 30.04.2021 звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України. Відповідно до зазначеного наказу, вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення складає 17 років 04 місяці 12 днів

З 01.05.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та йому призначена пенсія за вислугу років за умовами, визначеними пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

25 серпня 2022 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Запорізькій області та ДФС України з заявами щодо зарахування ОСОБА_1 до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій, час попередньої роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року, нарахування та виплати надбавки за вислугу років починаючи з 18.12.2003 року з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року, здійснення перерахунку та виплати відпускних, лікарняних, премій, надбавок починаючи з 18.12.2003 року з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року, а також, підготоки та надання до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області оновленого грошового атестату.

Головою комісії з реорганізації ДФС України на заяву від 25.08.2022 листом від 01.09.2022 №16040-03-10/19520, надано відповідь, в якій вказано, що починаючи з 01.01.2022, ДФС припинено функцій виконання органу виконавчої влади України та відповідно Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік», видатки на проведення виплат колишнім працівникам ДФС не передбачено. Також, відповідачем 2 повідомлено, що планується визначення органу виконавчої влади, уповноваженого на видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам начальницького та рядового складу податкової міліції.

Позивач не погодившись з бездіяльністю відповідачів щодо його вимог та з вимогами вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - «Закон № 2262-XII»).

Відповідно до пункту «и» статті 17 Закону № 2262-XII, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Згідно п. "б" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), зокрема, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 12 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону № 2262-XII, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики.

Судом з матеріалів справи встановлено наступне.

з 12.09.1995 по 25.11.1996 позивач працював на посаді юриста в Державній податковій інспекції по Комунарському району міста Запоріжжя, 12.11.1995 прийнята присяга державного службовця, 17.06.1996 присвоєно 13 ранг державного службовця;

з 26.11.1996 по 31.03.1998, у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по Комунарському району міста Запоріжжя, переведений на посаду головного спеціаліста юридичного відділу Державної податкової адміністрації по Комунарському району міста Запоріжжя;

з 01.04.1998 по 16.09.1998 переведений на конкурсній основі на посаду державного податкового інспектора по правовому забезпеченню сектору по роботі з платниками податків та правового забезпечення ДПА по Комунарському району міста Запоріжжя;

з 17.09.1998 по 30.11.1998 працював на посаді старшого державного податкового інспектора по правовому забезпеченню сектору по роботі з платниками податків та правового забезпечення ДПА по Комунарському району міста Запоріжжя;

з 01.12.1998 по 21.06.1999 працював на посаді старшого державного податкового інспектора сектору правового забезпечення ДПА по Комунарському району міста Запоріжжя;

з 22.06.1999 по 17.10.1999 працював на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу по контролю за конфіскованим та іншим належним державі майном Головного відділу податкової міліції ДПІ у м. Запоріжжя;

з 18.10.1999 по 18.03.2002 працював на посаді заступника начальника відділу правового забезпечення ДПА у Запорізькій області;

з 19.03.2002 по 17.12.2003 працював на посаді начальника відділу контролю та аналізу управління правового забезпечення ДПА у Запорізькій області

Згідно з наказом ДПА у Запорізькій області від 18.12.2003 №225-о позивач був призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу по організації викриття злочинів в базових галузях економіки управління податкової міліції ДПА у Запорізькій області

Наказом від 19.04.2021 №48-о Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 з 30.04.2021 звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України та зазначено, що вислуга років на день звільнення складає 17 років 04 місяці 12 днів.

Відповідачами не оспорюється та обставина, що ОСОБА_1 працював в державних органах з з 12.09.1995 по 17.12.2003, надалі був прийнятий на службу у податкову міліцію, на час звільнення зі служби займав посаду начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління та йому призначено пенсію за умовами №2262-ХІІ Закону.

Таким чином, період попередньої роботи позивача в державних органах з 12.09.1995 по 17.12.2003 підлягає зарахуванню до вислуги років, обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях про те, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Так, Закон № 2262-XII встановлює для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 813/5876/15, від 20 вересня 2019 року у справі № 813/904/15 та від 4 жовтня 2018 року у справі № 819/1695/16.

Тож доводи третьої особи про відсутність нормативного акта, що визначає перелік посад, суд не приймає до уваги як необгрунтовані.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії починаючи з 18.12.2003 року з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 і статті 4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються з частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входять:

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 17 липня 2018 року №616, грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що надбавка за вислугу років, премії та інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення, про перерахунок і виплату яких позивач заявив позов у зв`язку з порушенням розрахунку вислуги років і стажу робити, є частиною його заробітної плати (грошового забезпечення).

З матеріалів справи встановлено, що на момент звільнення позивач перебував у трудових відносинах з Головним управлінням Державної фіскальної служби в Запорізькій області, що підтверджується і відповідачем 2 у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, вказані виплати здійснюються за місцем проходження служби, де працівник перебував у трудових правовідносинах, тобто, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Запорізькій області, мають обов`язковий характер і особа має право на їхнє отримання з 18.12.2003, тобто з моменту прийняття на службу до податкової міліції, відповідно до державних гарантій та трудового договору.

Тож в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача скласти та подати новий грошовий атестат для обчислення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року (далі Постанова №3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно п.7 Постанови №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подається, зокрема, грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Оскільки суд приходить до висновку про необхідність зарахування спірного періоду до вислуги років позивача, у зв`язку з чим, перерахунку надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії позивача, такі показники не відповідають показникам, які зазначені в грошовому атестаті №14 від 30.04.2021 року.

Тож, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 1 надати до відповідного пенсійного органу оновлений грошовий атестат ОСОБА_1 із зазначенням надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року.

Водночас, щодо доводів про відсутність в ДФС та її територіальних органах уповноважених структурних підрозділів, та на те, що жодним законодавчим та нормативно- правовим актом не визначеного уповноваженого органу, який забезпечує підготовку і подання документів для призначення/перерахунку пенсії особам, звільненим з органів податкової міліції, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (надалі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

За приписами пункту 8 Порядку № 1074 внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби України.

Тобто правонаступником Міністерства доходів і зборів України є Державна фіскальна служба України.

18.12.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 2 Постанови № 1200 Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби України продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (абзац 6 пункту 2 Постанови № 1200).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням № 682-р від 21.08.2019 Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розпорядженням № 1217-р від 04.12.2019 Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 р. Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 № 1127 "Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби" Міністерству юстиції та Державній архівній службі забезпечити прийняття Центральним державним архівом вищих органів влади та управління від апарату Державної фіскальної служби, а обласним, Київській міській державним адміністраціям забезпечити прийняття державними архівами областей, м. Києва від відповідних головних управлінь областей, м. Києва та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в упорядкованому стані архівних справ, внесених до Національного архівного фонду, документів з кадрових питань (особового складу), документів з основної діяльності, які не завершені в діловодстві та/або строки тимчасового зберігання яких не закінчилися, у тому числі документів, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Бюро економічної безпеки прийняти в упорядкованому стані від Державної фіскальної служби архівні кримінальні справи, досудове розслідування щодо яких закінчено, та речові докази, які були вилучені в ході досудових розслідувань (п. 3 Постанови № 1127).

Згідно пункту 2 розділу VI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про Бюро економічної безпеки" матеріали кримінального провадження, які на день початку діяльності Бюро економічної безпеки України перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але відповідно до закону підслідні Бюро економічної безпеки України, протягом двох місяців з дня прийняття рішення про початок діяльності Бюро економічної безпеки України передаються органом досудового розслідування відповідному прокурору у кримінальному провадженні для подальшого прийняття рішення у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Матеріали кримінального провадження, які перебувають в органах досудового розслідування, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, на стадії досудового розслідування, передаються відповідному прокурору у кримінальному провадженні для подальшої передачі до Бюро економічної безпеки України у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцевих та перехідних положень" зазначеного Закону оперативно-розшукові справи, які перебувають в оперативних підрозділах податкової міліції, мають бути реалізовані шляхом початку досудового розслідування або їх закриття відповідно до Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом. Забороняється заведення оперативно-розшукових справ оперативними підрозділами податкової міліції з дня набрання чинності цим Законом.

За колишніми працівниками податкової міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб, встановлені Законом України "Про Національну поліцію" (п. 4 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону).

Аналіз наведених нормативно-правових актів свідчить про те, що спір у даній справі виник у відносинах публічної служби та не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій.

За правилами частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Ураховуючи, що на момент вирішення даної справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено запису про припинення Головного управління ДФС у Запорізькій області (перебуває у стані припинення), суд доходить висновку, що саме вказаний відповідач є належним у даній справі.

Тому, суд погоджується з доводами відповідача 2 про те, що у задоволенні позовних вимог до ДФС України слід відмовити.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 166, ), Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ, пл.Львівська, буд. 8, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Головне Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 165Б, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області щодо зарахування до вислуги років ОСОБА_1 часу його роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 по 17.12.2003.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій внести зміни до наказу від 19.04.2021 №48-о «Про звільнення ОСОБА_1 » шляхом визначення вислуги років на день звільнення із зарахуванням до вислуги років часу роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій здійснити з 18.12.2003 перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області надати до відповідного пенсійного органу оновлений грошовий атестат ОСОБА_1 із зазначенням надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з врахуванням у вислузі років в календарному обчисленні стажу роботи в органах державної податкової служби України з 12.09.1995 року по 17.12.2003 року.

У задоволенні позовних вимог до Державної фіскальної служби України, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13.12.2022.

Суддя Л.Я. Максименко