Справа № 500/3615/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3615/22

12 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій просить:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.08.2022 № 59 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 26.06.2022, зарахувавши до страхового стажу навчання з 01.09.1982 по 13.07.1985.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон № 796-XII). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 14.08.2022 №59 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, покликаючись на не підтвердження мінімально необхідний період роботи чи проживання на території зони посиленого радіологічного не менше 4 років станом на 01.01.1993 та неподання інформації, що населений пункт с.Шманьківці Чортківського району віднесено до території радіоактивного забруднення (категорія 4). Однак про факт проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років свідчать посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, (категорія 4) серія НОМЕР_1 від 15.04.1993, довідка № 209 від 04.10.2022, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 від 19.04.2000, а також акт про встановлення факту проживання від 06.09.2022. Разом з тим, до страхового стажу відповідач протиправно не зарахував навчання позивача з 01.09.1982 по 13.07.1985, що підтверджується виданим 13.07.1985 дипломом Середнього профтехучилища №8 м. Чернівці за № НОМЕР_3 .

За вказаних обставин, позивач вважає вказану відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

28.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що рішенням від 12.08.2022 № 59 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ст.55 Закону №796-XII. Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 27 днів. В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано період навчання, оскільки відсутній підтверджуючий документ. Документами не підтверджено право на зменшення пенсійного віку, оскільки відсутня довідка про період проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. Водночас, довідка від 21.06.2022 №137 не містить дати, з якої позивач проживає в с.Шманьківці Чортківського району та інформації про зону радіоактивного забруднення, до якої відноситься населений пункт. Оскільки, станом на 01.01.1993 не підтверджено факту проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII немає підстав. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив, поданій до суду 11.11.2022, представник позивача відзначив, що наявність у ОСОБА_1 статусу особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи відповідачем не оспорюється, посвідчення є чинним та вказує на те, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить і лист Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації. Крім того, факт постійного проживання ОСОБА_1 на території зони посиленого радіоекологічного контролю, до якого було віднесено с.Шманьківці Чортківського району Тернопільської області згідно постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991, підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи. Зауважив, що довідка Заводської селищної ради від 21.06.2022 № 137 стосується місця проживання позивача в населеному пункті з метою доставки пенсії, а не періодів проживання, про що помилково твердить відповідач.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 17.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області отримано 17.10.2022, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.39).

Відповідач у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) та станом на 12.12.2022 відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Суд встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7), Тернопільською обласною державною адміністрацією 15.04.1993 видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія НОМЕР_1 (а.с.11), що підтверджується також листом Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації від 12.09.2022 №04-03-10/3844 (а.с.12).

05.08.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.10).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 14.08.2022 № 59 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону № 796-XII. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 10 місяців 27 днів. В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано період навчання, оскільки відсутній підтверджуючий документ. Документами не підтверджено право на зменшення пенсійного віку, оскільки відсутня довідка про період проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. Водночас, довідка від 21.06.2022 №137 не містить дати, з якої позивач проживає в с.Шманьківці Чортківського району та інформації про зону радіоактивного забруднення, до якої відноситься цей населений пункт (а.с.9).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0215-8/25648 від 08.09.2022 позивачу повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням норм ст.55 Закону № 796-XII (а.с.8).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішення відповідачів на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закону № 796-XII визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (п.4 ч.1 ст.14 Закону № 796-XII).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення викладені у ст.55 Закону №796-ХІІ, згідно абз.1 ч.1 якої особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Отже, для отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII особа має відповідати певним вимога.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону № 796-XII, Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області у рішенні від 14.08.2022 № 59 послалось те, що документами не підтверджено право на зменшення пенсійного віку, оскільки відсутня довідка про період проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення.

Як встановлено судом, Тернопільською обласною державною адміністрацією 15.04.1993 видано позивачу посвідчення (категорія 4) серія НОМЕР_1 , як громадянину, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (а.с.11), що підтверджується також листом Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації від 12.09.2022 №04-03-10/3844 (а.с.12).

Статус ОСОБА_1 , як постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи особи 4 категорії відповідачами не заперечувався.

Пунктом 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, який діяв на момент видачі позивачу посвідчення, визначено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до ст.65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що зазначеним посвідченням підтверджується те, що ОСОБА_1 відповідно до п.4 ч.1 ст.11 Закону № 796-XII належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, як така, що станом на 01.01.1993 проживала або працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, а тому на підставі Закону № 796-XII дає право на пільги і компенсації, в тому числі на призначення спірної пенсії.

З матеріалів справи видно, що з 05.08.1989 ОСОБА_1 зареєстрована в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 19.04.2000 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.6-7).

Відповідно до довідки Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 04.10.2022 № 209 ОСОБА_1 є такою, що зареєстрована та проживає в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області згідно періодів з 25.06.1967 по 01.09.1987 та з 05.08.1989 по даний час (а.с.13).

Тобто, враховуючи факт проживання ОСОБА_1 на території радіоактивного забруднення, до якого було віднесено село Шманьківці Чортківського району Тернопільської області, з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986, умова отримання початкової величини зниження пенсійного віку (на 2 роки) позивачем виконана.

Водночас актом про встановлення факту проживання, складеними 06.09.2022 органом місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала в с.Шманьківці з липня 1985 по серпень 1985 - без реєстрації (а.с14).

З довідки Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 01.07.2022 № 171 випливає народження та виховання ОСОБА_1 трьох дітей до трьохрічного віку, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області (а.с.15), про що свідчать і відповідно свідоцтва серії НОМЕР_4 від 08.09.1989 (а.с.16), серії НОМЕР_5 від 01.11.1994 (а.с.17), серії НОМЕР_6 від 05.08.2022 (а.с.18). Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 тут же народився син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується актовими записами про народження ( свідоцтво серії НОМЕР_7 від 14.10.1992, а.с.19) і смерть (свідоцтво серії НОМЕР_8 від 18.10.1992, а.с.20).

Також Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області видано довідку від 21.06.2022 № 137 про те, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської, для пред`явлення в Головне управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області (а.с.28).

Отже, загалом із встановлених судами обставин доведеним є факт проживання та роботи позивачем у зоні поселеного радіоекологічного контролю понад 9 років, що дає йому право і на додаткові 3 роки зниження пенсійного віку.

Разом з тим, як слідує з спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 14.08.2022 № 59 страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 10 місяців 27 днів до якого не враховано період навчання, оскільки відсутній підтверджуючий документ.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з п."д" ч.3 вказаної статті до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За приписами ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Із наведених законодавчих норм вбачається необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Як слідує з трудової книжки серії НОМЕР_9 від 03.12.1985 (а.с.21-24), трудовій діяльності позивача передувало навчання в Середньому профтехучилищі №8 м. Чернівці, а саме: з 01.09.1982 по 13.07.1985, що підтверджується виданим 13.07.1985 ОСОБА_6 дипломом № НОМЕР_3 (а.с.25).

Згідно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 08.07.1967 вбачається реєстрація народження ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , батьками якої записано ОСОБА_7 і ОСОБА_8 (а.с.26).

З свідоцтва серія НОМЕР_11 від 10.08.1988 слідує реєстрація шлюбу ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , після реєстрації прізвище дружини - ОСОБА_10 (а.с.27).

З огляду на викладене, співставлення документів у їх поєднанні і взаємозв`язку свідчать про те, що період навчання з 01.09.1982 по 13.07.1985 також підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Натомість відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду, безпідставно залишив поза увагою те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Крім цього, ставлячи під сумнів період навчання позивача з 01.09.1982 по 13.07.1985, відповідач самостійно зарахував до його страхового стажу періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_9 від 03.12.1985, заповненої також на ОСОБА_11 .

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на зменшення пенсійного віку на 5 років, як особа, яка постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 01.01.1993 прожила у цій зоні не менше 4 років та достатній страховий стаж, з урахуванням зарахованого відповідачем самостійно та висновків суду у даному рішенні, суд приходить до висновку про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 14.08.2022 № 59 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону № 796-XII критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, враховуючи наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на зменшення пенсійного віку на 5 років та достатнього страхового стажу, з урахуванням зарахованого відповідачем самостійно та висновків суду у даному рішенні, не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як призначення позивачу пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що пенсійного віку із застосуванням норм ст.55 Закону № 796-XII позивач набув 25.06.2022. Із заявою про призначення пенсії звернувся 05.08.2022, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Відтак з урахуванням наведеного, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, для реалізації ним у повній мірі гарантованого Конституцією України права на належне пенсійне забезпечення, порушеного протиправною відмовою відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII з 26.06.2022, тобто з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваних дій, рішень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 992,40 грн. згідно квитанції № 63289165 від 06.10.2022 (а.с.5).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.08.2022 № 59 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.09.1982 по 13.07.1985 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 26.06.2022.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (місцезнаходження: вул. Соборна 7А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.