Справа № 944/3470/22
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/3470/22
Провадження №2-а/944/70/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ходоновича Андрія Володимировича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

09 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ходоновича А.В., Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5698760 від 02 серпня 2022 року, а провадження у справі закрити.

На обґрунтування позову покликається на те, що з оскаржуваною постановою він не згідний, вважає її незаконною та необґрунтованою. Всупереч вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому, вказує, що він перетнув тонку суцільну лінію дорожнього розмітки з дотриманням Правил дорожнього руху, а саме здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год, що пояснював поліцейському, однак той безпідставно не врахував його пояснень і не надав їм оцінки. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції всупереч вимогам КУпАП не роз`яснив його прав, не надав можливості надати пояснення, не повідомив про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не здійснював відеофіксації, а також не склав протоколу про адміністративне правопорушення, зважаючи, що він заперечував факт вчинення правопорушення.

Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання цієї ухвали 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір.

Ухвалою від 07 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Позивач на розгляд справи не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор Ходоновича А.В. та представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву та/чи будь-яких клопотань до суду не подали.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних в ній доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5698760 від 02 серпня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що ОСОБА_1 02 серпня 2022 року, о 13 год 18 хв, керуючи автомобілем марки «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Львів-Краковець, перетнув вузьку суцільну лінію, чим порушив вимоги пп. пп. 1.1, 8.5.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає обґрунтованими та погоджується з твердженнями позивача про протиправність зазначеної постанови, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п. 8.5.1 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п. 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Згідно з вимогамирозділу 34 ПДР лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч вимогам наведених норм відповідачі не надали жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 оспорюваного ним адміністративного правопорушення.

Однак до оскаржуваної постанови не долучено і суду не надано відомостей та результатів такого вимірювання із зазначенням відповідного приладу, коефіцієнта світло пропускання тощо, з чого суд робить висновок, що таке вимірювання не проводилось, про що також стверджує позивач і відповідні відомості відсутні в оскаржуваній постанові.

При цьому, суд також враховує, що, як описано вище, нормами розділу 34 ПДР передбачено,що, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

В позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що він перетнув вузьку суцільну лінію, здійснюючи обгін поодинокого транспортного засобу (вантажного автомобіля), що рухався із швидкістю менше 30 км/год, про що сказав поліцейським.

Однак в оскаржуваній поставі відсутні відомості про те, що поліцейські врахували такі пояснення ОСОБА_1 та надали їм оцінку. Також відповідачі не надали відеозапису, на якому зафіксовано процес розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, хоч здійснення такого запису є обов`язковим.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова від серії ЕАР № 5698760 від 02 серпня 2022 року є необґрунтованою та протиправною, а тому її слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Також згідно з квитанцією від 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 496,20 грн, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу,стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на його користь слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 118 - 123, 139, 246 - 248, 272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5698760 від 02 серпня 2022 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3;

відповідач - інспектор Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Ходоновича Андрія Володимировича, службова адреса: Львівська область, м. Яворів, вул. І.Франка, 16.

Суддя Д.Б. Поворозник