Справа № 200/2984/22
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року Справа№200/2984/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він звертався через адвоката з вимогою до відповідача поновити виплату щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з них, але відповідач проігнорував адвокатський запит та надав листа, згідно з яким виплати припинені у зв`язку з закінченням дії довідки переселенця. ОСОБА_1 є особою, яка отримує страхові виплати та внутрішньо переміщеною особою, місце проживання якого було зареєстровано на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, як отримувач щомісячних страхових виплат. Виплату щомісячних страхових виплат припинено. Відповідач зупинив виплату щомісячних страхових виплат вже більше трьох років, що є неправомірним відповідно до діючого законодавства України.

Просить суд задовольнити позов.

В своєму відзиві відповідач зазначає, що з 04.12.2008 року знаходився на постійному обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ України у Будьонівському районі м. Донецька, де органи державної влади здійснювали свої повноваження в повному обсязі до набуття чинності розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 №1085-р (із змінами).

Згідно з даним розпорядженням Уряду місто Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв`язку з цим позивач в установленому порядку перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 01 грудня 2015р. по 30 вересня 2016р. та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління ВД Фонду в Донецькій області (далі-Краматорське відділення), та в січні 2016 року було нараховано та виплачено заборгованість за період з липня 2014р. по листопад 2015р. В вересні 2016 року була винесена постанова № 0526/11830/49 від 29.09.2016 року про зняття з обліку потерпілого з 01 жовтня 2016 року згідно рішення комісії, протокол № 25 від 29.09.2016 року (у зв`язку із закінченням довідки ВПО). Означене рішення органу Фонду потерпілим не оскаржувалося.

ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат до інших відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не звертався.

В січні 2022 року засобами поштового зв`язку до органу Фонду надійшов адвокатський запит, щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1

01.02.2022 Управлінням Фонду соціального страхування України в Донецькій області адвокату було надано відповідь. По суті дана відповідь органу Фонду не містила відмову про поновлення щомісячної страхової виплати.

Звернення позивача не можна вважати належним зверненням у порядку, визначеним постановою Фонду №27, оскільки воно було оформлено, та відповідно, розглянуто у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

На підставі викладеного вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки право позивача на страхові виплати у спірний період мало бути реалізоване шляхом належного його звернення до відповідного відділення Управління ВД ФСС, розташованому на підконтрольній українській владі території. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху.

У встановлений судом строк до суду надійшла заява представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 21 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15 червня 2022 року від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у позивача реквізити банківського рахунку, відкритого АТ Державний ощадний банк України.

Ухвалою суду від 16 червня 2022 року у задоволенні клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій про витребування доказів відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час роботи на ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» 01.12.2008 року отримав професійне захворювання, що підтверджується актом П-4 № б/н від 01.12.2008 року.

Згідно довідки серія 10 ААА № 038820 від 02.12.2010 позивачу встановлено 3 групу інвалідності та 40% втрати професійної працездатності з 02.12.2010 безстроково.

З 04.12.2008 року знаходився на постійному обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ України у Будьонівському районі м. Донецька. Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, де органи державної влади здійснювали свої повноваження в повному обсязі до набуття чинності розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 №1085-р (із змінами).

Згідно з даним розпорядженням Уряду місто Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв`язку з цим позивач в установленому порядку перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 01 грудня 2015р. по 30 вересня 2016р. та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління ВД Фонду в Донецькій області (далі-Краматорське відділення), та в січні 2016 року було нараховано та виплачено заборгованість за період з липня 2014р. по листопад 2015р. В вересні 2016 року була винесена постанова № 0526/11830/49 від 29.09.2016 року про зняття з обліку потерпілого з 01 жовтня 2016 року згідно рішення комісії, протокол № 25 від 29.09.2016 року (у зв`язку із закінченням довідки ВПО). Означене рішення органу Фонду потерпілим не оскаржувалося.

ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат до інших відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не звертався.

В січні 2022 року засобами поштового зв`язку до органу Фонду надійшов адвокатський запит, щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1

01.02.2022 Управлінням Фонду соціального страхування України в Донецькій області адвокату було надано відповідь.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до вимог статті 173 Кодексу законів про працю України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, який з 1 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року та має назву Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 16 Закону № 1105-XIV застрахована особа має право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 36 Закону №1105-XIV передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються в тому числі із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Відповідно до пункту 3 Розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV визначено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 46 Закону № 1105-XIV зазначені підстави припинення страхових виплат і надання соціальних послуг. Так, у частині першій цієї статті визначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Слід зазначити, що гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі ст.4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону № 1706-VII, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.10. ч.1 ст.7 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

Судом встановлено, що позивач в установленому порядку перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 01 грудня 2015р. по 30 вересня 2016р. та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління ВД Фонду в Донецькій області (далі-Краматорське відділення), та в січні 2016 року було нараховано та виплачено заборгованість за період з липня 2014р. по листопад 2015р.

В вересні 2016 року була винесена постанова № 0526/11830/49 від 29.09.2016 року про зняття з обліку потерпілого з 01 жовтня 2016 року згідно рішення комісії, протокол № 25 від 29.09.2016 року (у зв`язку із закінченням довідки ВПО). Вказане рішення органу Фонду потерпілим не оскаржувалося.

ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат до інших відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не звертався.

В січні 2022 року засобами поштового зв`язку до органу Фонду надійшов адвокатський запит, щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1

01.02.2022 Управлінням Фонду соціального страхування України в Донецькій області адвокату було надано відповідь.

По суті дана відповідь органу Фонду не містила відмову про поновлення щомісячної страхової виплати.

Дані обставини не була спростована позивачем під час розгляду справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №531 Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення застрахованої особи) та соціальних послуг відповідно до Законів України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням і Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності робочими органами виконавчих дирекцій Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - фонди) за фактичним місцем проживання (перебування) у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

З аналізу наведених норм вбачається, що умовою призначення та продовження виплати страхових виплат внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується відповідною довідкою.

Так, відповідно до п.1 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 11.12.2014 № 20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 р. № 6/26451 ( чинного, на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок), даний Порядок поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - Закон № 1105) за фактичним місцем проживання (перебування) (далі - особи, які тимчасово переміщені) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення).

Згідно з п. 2 Порядку, особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі - Закон 1706).

У разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається робочому органу виконавчої дирекції Фонду за новим місцем фактичного проживання (перебування).

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу.

Суд зауважує, що доказів звернення ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про продовження страхових виплат за фактичним місцем проживання (перебування) до якої додана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на території Донецької області до суду не надано.

Відтак відповідач не допустив відносно позивача протиправних дій. В даному випадку, за відсутності звернення позивача, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не набуло обов`язку нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (вул. Свободи, 5, м. Слов`янськ, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження. Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 грудня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов