Справа № 400/1639/22
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/1639/22
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Дата і місце ухвалення 20.09.2022р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року по справі №400/1639/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС-ТЕП" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС-ТЕП" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області від 24.12.2021 року № 3570104/42180404;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №121 від 06.05.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що оскаржене рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області ґрунтується не на факті зупинення реєстрації податкової накладної №121 від 06.05.2021р., а на тому, що позивачем не було надано податковому органу на його пропозицію доказів здійснення господарської операції, зокрема, документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів. Обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними первинними документами покладається виключно на ТОВ «Бізнес-ТЕП».

Також, апелянт посилається на те, що транспортний засіб - бувший у використанні сідельний тягач марки MAN, модель TGX 18.440 4X2 BLS-EL, 2012 року виготовлення, ввезено на митну територію України позивачем, який не зареєстрував його належним чином, а продав, не маючи на це повноважень, покупцю - резиденту України ТОВ «ГРОНБІ-ТІР», отримав прибуток та виписав податкову накладну з метою формування податкового кредиту.

З огляду на викладене апелянт просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року та прийняти по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес-ТЕП».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес-ТЕП» зазначило, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.05.2021р. між ТОВ «Бізнес-ТЕП», як Продавцем, та ТОВ «ГРОНБІ-ТІР», як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №361/21, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар (бувший у використанні сідельний тягач, марки MAN, модель TGX 18.440 4X2 BLS-EL, 2012 року виготовлення), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1, п.2.2 укладеного Договору, сторони домовились, що продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 174 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 000,00 грн., які попередньо отримає Продавець від Покупця, оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються до передачі транспортного засобу по акту приймання передачі. Платежі за транспортний засіб здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок Продавця.

За фактом отримання оплати за товар згідно платіжного доручення №2666 від 06.05.2021р., на виконання приписів пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкову накладну №121 від 06.05.2021 року, яку направлено на реєстрацію в ЄРПН.

27.05.2021р. через електронний кабінет платника податків ТОВ «Бізнес-ТЕП» отримало квитанцію, згідно якої реєстрацію податкової накладної в ЄРПН зупинено. Зокрема, зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку з цим, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «Бізнес-ТЕП» та ТОВ «ГРОНБІ-ТІР» позивач 21.12.2021р. направив відповідачу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №121 від 06.05.2021 року, реєстрацію якої зупинено.

Однак, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 3570104/42180404 від 24.12.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної №121 від 06.05.2021 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної у вказаному рішенні зазначено: «ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

В графі «додаткова інформація» рішення №3570104/42180404 від 24.12.2021 року зазначено «платником не надано копії документів, що підтверджують право власності платника ТОВ «Бізнес-ТЕП» на відповідні транспортні засоби на дату реалізації та платником не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів».

Не погодившись із правомірністю вказаного рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Бізнес-ТЕП» оскаржило його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що у спірному рішенні відповідачем не зазначено, які саме документи не надано ТОВ «Бізнес-ТЕП», в той час як матеріалами справи підтверджено надання позивачем контролюючому органу пояснень та копій первинних документів, підтверджуючих господарську операцію щодо продажу товару ТОВ «ГРОНБІ-ТІР». Що ж до вказівки у спірному рішенні №3570104/42180404 від 24.12.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №121 від 06.05.2021 року у Єдиному реєстрі податкових накладних на ненадання ТОВ «Бізнес-ТЕП» документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів, то суд першої інстанції визнав необґрунтованими такі посилання контролюючого органу, враховуючи, що відповідачем не зазначено, як відсутність цих документів може вплинути на реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної. А відтак, за висновками суду першої інстанції, спірне рішення контролюючого органу не відповідає критеріям ч.2 ст.2 КАС України, а саме є необґрунтованим, що є достатньою підставою для його скасування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ №1246 від 29.12.2010р. (далі-Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

З 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп. «а» або «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «а» або «б» п. 187.1 ст. 187, абзацу 1 п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п.3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п.6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

Згідно п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, підставою для такого зупинення став п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток №1 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризикованість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної на п. 8 Критеріїв ризиковості платника ПДВ не розкриває зміст та не конкретизує підстав зупинення реєстрації податкової накладної, а також не відображає переліку документів необхідних податковому органу для реєстрації податкової накладної.

У постановах від 03 червня 2021 року по справі №822/2095/18, від 24 червня 2021 року у справі №140/2034/19 Верховний Суд вказав, що первинним об`єктом судового дослідження у справі, предметом якої є визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Відповідно до матеріалів справи, у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної №121 від 06.05.2021 року стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до неї, які визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Формальне зазначення у квитанції пропозиції «надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165.

Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій.

Відповідно до п.п.14.1.171 п.14.1 ст.14 ПК України поняття податкова інформація вживається у значенні, наведеному Законом України «Про інформацію».

Відповідно до ст.1 зазначеного Закону, інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Таким чином, жодних відомостей стосовно господарської операції з контрагентом ДПС України у квитанції не зазначає, але витребує документи та пояснення, які спростовують цю податкову інформацію, не зазначаючи при цьому їх перелік.

За таких умов, рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії та породжує неоднозначне їх трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 2-6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/ розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності ( УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Відповідно до п. 9-11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно додатку до Порядку №520 в рішенні про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних обов`язково підкреслюються документи, які не надано.

В оскаржуваному рішенні комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3570104/42180404 від 24.12.2021 року зазначено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податку копій документів - первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

В той же час, жодний із зазначених документів контролюючим органом не підкреслено, що свідчить про недотримання порядку прийняття та форми оскаржуваного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення, до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують реальність здійснення господарської операції. Зокрема, ТОВ «Бізнес-ТЕП» надало контролюючому органу копії наступних документів: договір № 361/21 від 05.05.2021 року; акт прийому-передачі № 361/21 від 07.05.2021 року; видаткова накладна № 439 від 07.05.2021 року; довіреність №14 від 07.05.2021 року; платіжне доручення № 2666 від 06.05.2021 року; ВМД UA305160/2021/022928 від 09.04.2021 року; інвойс № 210407.71-CAU_BZTP від 07.04.2021 року; контракт № 21/20 від 29.12.2020 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 14.05.2021 року; оборотно-сальдова відомість по 361 рахунку за травень-жовтень 2021 року.

Не надаючи оцінки наданим позивачем первинним документам податковий орган прийняв рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №121 від 06.05.2021 року в ЄРПН.

Доказів та обґрунтувань щодо того, що подані документи складені/оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не надано.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить вимоги надати копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів, відсутність яких зазначено податковим органом як додаткова інформація в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної.

Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що подані позивачем документи достатнім чином підтверджують реальність здійснення господарської операції, а тому посилання податкового органу є формальною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №121 від 06.05.2021 року.

У даному випадку вимоги відповідача не були вичерпними, не були направлені на одержання від платника конкретних матеріалів та на встановлення дійсних показників накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС у Миколаївській області зазначає про відсутність у позивача взагалі права на виписку спірної податкової накладної з огляду на те, що ТОВ «Бізнес-ТЕП» на момент здійснення операцій з продажу транспортного засобу третій особі сам не набув права власності на нього. За твердженнями апелянта, на момент укладення договору купівлі-продажу з резидентом України на ввезений ТЗ на митну територію України у позивача було відсутнє право на продаж товару - транспортного засобу, яке належить виключно власникові товару відповідно до положень ч. 1 ст. 658 ЦК України. Оскільки позивач не реєстрував своє право власності на ввезений ним автотранспортний засіб, позивач не міг виступати продавцем по договору купівлі-продажу транспортного засобу третій особі, за такою господарською операцією позивач не мав право на виписку та реєстрацію податкової накладної.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки ані квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної, ані рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, не містять посилань на відсутність у позивача права на виписку такої накладної.

Згідно пункту 28 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998р. №1388, ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

Транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, ввезені в Україну з метою їх подальшого відчуження суб`єктами господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, придбані юридичними чи фізичними особами, реєструються на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, передбачених пунктом 8 цього Порядку, та наданих цими суб`єктами господарювання відомостей про номери оформлених митних декларацій. Відомості про оформлення митної декларації перевіряються шляхом надсилання запиту в електронному вигляді до єдиної інформаційної системи митних органів за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем.

З вищевикладеного вбачається, що у разі здійснення імпорту транспортного засобу на територію України, суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів, з метою подальшого продажу, право власності на такий транспортний засіб виникає у такого суб`єкта господарювання з моменту фактичної передачі товару від нерезидента. Після проходження митних формальностей стосовно такого транспортного засобу (розмитнення), такий суб`єкт господарювання має право здійснити його продаж третім особам (як фізичним так і юридичним) без так званої «постановки на облік» (першої реєстрації в підрозділах Державтоінспекції) і це відповідає чинному законодавству України.

Додатково, колегія суддів звертає увагу, що зареєстрованими видами діяльності позивача за КВЕД є 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний), 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками, а отже господарські операції з продажу автомобілів та з посередництва в продажі автомобілів цілком відповідають видам діяльності позивача.

ТОВ «Бізнес-ТЕП», на підставі контракту, придбав відповідний транспортний засіб у нерезидента та, розмитнивши його, ввіз на територію України для подальшої реалізації, про що зазначає саме відповідач, а тому позивач цілком мав право на виписку та реєстрацію податкової накладної за такою господарською операцією.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області № 3570104/42180404 від 24.12.2021 року про відмову у реєстрації податкової накладної №121 від 06.05.2021 року в ЄРПН є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення судом першої інстанції вимог позову про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, що узгоджується з положеннями пунктів 19, 20 Порядку №1246 та є гарантією, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Апелянт наголошує, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, судом першої інстанції не враховано, що товариством не надано доказів, що такі послуги дійсно надані.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки ТОВ «Бізнес-ТЕП», серед іншого, надало суду складений адвокатським об`єднанням «БОНА ФІДЕ» акт виконаних робіт від 31.01.2022р. на суму 2000,00 грн. за договором про надання правової допомоги №13-04/21 від 01.04.2021р.

При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом першої інстанції враховано положення статті 134 КАС України щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь позивача 2000 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки саме така сума є співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Колегія суддів не вбачає підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук