Справа № 640/19653/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 грудня 2022 року м. Київ№ 640/19653/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, у якому просить суд:

- визнання протиправною бездіяльність ТУ ДЕР Київ щодо забезпечення доступу до інформації, яка міститься у постанові слідчого від 12.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415;

- зобов`язання ТУ ДБР Київ вручити копію постанови слідчого від 12.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415 у спосіб, передбачений кримінально процесуальним законом;

- зобов`язання ТУ ДБР Київ подати, у встановлений судом розумний строк, звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що постанова від 08.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415 було скеровано слідчим на адресу позивача супровідним листом вих.№11-8651/04-2020 від 08.04.2020. До відзиву відповідачем долучено копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000415.

Також на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у справі, мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2021 витребувано докази у справі від відповідача, а саме: докази (з відміткою Укрпошти про прийняття до відправки, вручення або повернення конверта не врученим) щодо надіслання ОСОБА_1 постанови про закриття кримінального провадження № 0000415 від 08.04.2020; докази (з відміткою Укрпошти про прийняття до відправки, вручення або повернення конверта не врученим) щодо надіслання ОСОБА_1 листа від 08.04.2020 № 11-8651/04-2020;

06.10.2021 на адресу суду від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві надійшла заява про надання документів на виконання ухвали суду, до якого долучено реєстр листів на відправку за період з 02.11.2020 по 30.11.2020 відділу забезпечення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що провадження у справі належить закрити виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000415 від 12.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, внесеного за заявою ОСОБА_1

08.04.2020 слідчим встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та керуючись ст. ст. 40, 110, 283, 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Як було зазначено ОСОБА_1 , про існування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000415 від 08.04.2019 стало відомо йому з листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 17.06.2020 № 11-14538/04-2020 вих.

Вважаючи протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві щодо забезпечення права позивача на оскарження процесуального рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000415 в спосіб обмеження ОСОБА_1 у доступі до відомостей, які містяться у відповідній постанові слідчого від 08.04.2020, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Гарантоване статтею 55 Конституції України та Кодексом адміністративного судочинства України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України установлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У частині другій статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до частини 2 статті 60 Кримінального процесуального кодексу України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до статті 110 Кримінального процесуального кодексу України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Частина 6 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Як стверджує позивач у позовній заяві, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві протиправно не надіслало позивачу копію постанови від 12.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415, чим порушило право позивача на оскарження процесуального рішення слідчого.

На спростування цих доводів позивача представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що постанова від 12.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415 була скерована слідчим на адресу позивача супровідним листом вих.№11-8651/04-2020 від 08.04.2020 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» 03.11.2020.

На підтвердження вказаних обставин, відповідач надав до суду копію супровідного листа вих.№11-8651/04-2020 від 08.04.2020 та копію реєстру листів на відправку за період з 02.11.2020 по 30.11.2020.

На переконання суду копія реєстру листів на відправку за період з 02.11.2020 по 30.11.2020 не містить даних, з яких можливо встановити вміст поштового відправлення від 03.11.2020, тим паче що супровідний лист про направлення постанови про закриття кримінального провадження датований 08.04.2020.

Крім того, позивач не надав суду копію фіскального чека на підтвердження направлення на адресу позивача копії постанови від 08.04.2020.

Отже, наданими Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві доказами на підтвердження направлення постанови від 08.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415, не підтверджено надсилання позивачу згаданої постанови від 08.04.2020.

В той же час, як установлено судом, відповідач надіслав позивачу копію постанови слідчого від 08.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000415 разом з відзивом на позовну заяву, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 15.01.2021 та фіскальним чеком від 15.01.2021, які наявні в матеріалах справи.

Пунктом 8 частини першої статті 238 Кодекс адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тобто, у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Отже, керуючись викладеними вище обставинами, на переконання суду відповідачем було виправлено порушені права позивача. При цьому, у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання дій протиправними після такого виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки, як було згадано судом вище, питання предметної підсудності вказаного позову вирішувалося Шостим апеляційним адміністративним судом в порядку апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції, за наслідками якого останній дійшов висновку про те, що вказаний спір є публічно-правовим та його належить вирішувати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про закриття провадження у справі.

Закрити провадження в адміністративній справі № 640/19653/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалу про закриття провадження у справі надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.П. Балась