Справа № 320/5958/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5958/22 Головуючий у І інстанції - Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальне некомерційне підприємство «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі, опублікований 20.06.2022 за унікальним номером та датою, який розміщений на веб-порталі Уповноваженого органу від 08.09.2021 № UA-2021-09-08-005420-с.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання (вручення) копії даної ухвали.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено, що висновок про результати моніторингу закупівлі № UA-UA-2021-09-08-005420-с Державною аудиторською службою України було оприлюднено 20.06.2022, а тому останнім днем його оскарження, згідно ч. 10 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» (10 робочих днів з дня його оприлюднення), є 01.07.2022.

Проте, Позивач до суду з позовом про визнання протиправним та скасування висновку, за даними відомостей Укрпошта «пошук поштових відправлень» звернувся 06.07.2022, тобто з пропуском строку звернення до суду, за відсутності заяви про його поновлення. Крім того, Позивача зобов`язано надати суду оригінал висновку № UA-2021-09-08-005420-с та/або копію засвідчену електронним цифровим підписом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2022 року підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані Комунальним некомерційним підприємством «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області визнано неповажними.

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду,- відмовлено.

Позовну заяву повернуто Позивачу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Комунальне некомерційне підприємство «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2022 року і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі вказано про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до відомостей про проведений Відповідачем моніторинг закупівлі, які міститься в електронній системі закупівель за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-09-08-005420-c, Відповідачем визначено, що датою публікації висновку моніторингу є 20 червня 2022 року, проте самим Відповідачем визначений кінцевий строк оскарження 07 липня 2022 року.

Саме на офіційні відомості опубліковані Відповідачем в системі закупівель Позивачем було направлено позовну заяву 06 липня 2022 року, тобто в межах строку звернення до суду.

Крім того, Позивач як на підстави пропуску вказаного строку посилається на запровадження в Україні воєнного стану.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з ч. 2 ст. 312 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву виходив з того, що Позивачем не виконано вимоги ухвали Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху також зазначено, що приписами ч. 3 ст. 94 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

На підставі наведеного, Позивача зобов`язано надати до суду першої інстанції оригінал висновку № UA-2021-09-08-005420-с та/або копію засвідчену електронним цифровим підписом.

Позивачем, на виконання вимог вказаної ухвали було подано заяву про усунення недоліків, до якої додано оптичний диск з засвідченою електронним підписом представника Позивача копією висновку Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі № UA-2021-09-08-005420-с.

Щодо строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII).

Відповідно до частини 10 ст. 8 Закону № 922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Судом першої інстанції зазначено, що висновок про результати моніторингу закупівлі № UA-UA-2021-09-08-005420-с Державною аудиторською службою України було оприлюднено 20.06.2022, а тому останнім днем його оскарження згідно ч. 10 ст. 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» є 01.07.2022.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що дійсно відповідно до відомостей про проведений Відповідачем моніторинг закупівлі, які міститься в електронній системі закупівель за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-09-08-005420-c, Відповідачем визначено, що датою публікації висновку моніторингу є 20 червня 2022 року, проте самим Відповідачем визначено кінцевий строк оскарження - 07 липня 2022 року.

Позивач до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку звернувся 06 липня 2022 року, тобто в межах визначеного частиною 10 ст. 8 Закону № 922-VIII строку звернення до суду.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2022 року у справі № 380/8841/20 зазначено, що відповідно до статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (див. mutatis mutandis рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року («Bellet v. France», заява № 23805/94, § 36)).

Крім того, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55 Конституції України).

У рішенні від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France» (заява № 35787/03) ЄСПЛ звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Також ЄСПЛ зазначив, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

На підставі вищенаведеного, колегія суддів у даній адміністративній справі вважає передчасним висновок суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви, оскільки оскаржувана ухвала постановлена внаслідок надмірного формалізму.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розглянувши доводи Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що допущені порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нового судового рішення про направлення справи для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2022 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко