Справа № 140/5714/22
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5714/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 12 391,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 12 391,93 грн, який виник внаслідок його несплати у 2017 році податку в сумі 3 200,00 грн, у 2018 податку в сумі 3 723,00 грн та нарахованих контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 15.04.2019 № штрафних санкцій за його невчасну сплату у сумі 4 980,60 грн.

Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг у вказаній сумі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання.

Копію ухвали від 10.10.2022 надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації, проте поштове відправлення повернулося 24.10.2022 на адресу суду із відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній» та відбитком календарного штемпеля від 20.10.2022, тобто зазначена копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак, з врахуванням положень частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та беручи до уваги, що за відомостями УДМС України у Волинській області за вих. № 29683/22 від 01.09.2022 на запит суду підтверджено місце реєстрації відповідача з а адресою, зазначеною позивачем, слід вважати, що копія даної ухвали вручена належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований в період з 16.11.2011 по 10.04.2019 як фізична особа-підприємець, перебував з 01.01.2012 на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку ІІ групи, відповідно до якого щомісячні нарахування становлять 10% до розміру мінімальної заробітної плати на відповідний рік, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.01.2022 та копією заяви відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 19.01.2012.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 291.2 ст. 292 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Статтею 293 ПК України визначені ставки єдиного податку, зокрема, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (п. 293.2 ст. 293 ПК України).

У разі здійснення платниками єдиного податку першої і другої груп кількох видів господарської діяльності застосовується максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений для таких видів господарської діяльності. У разі здійснення платниками єдиного податку першої і другої груп господарської діяльності на територіях більш як однієї сільської, селищної, міської ради застосовується максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений цією статтею для відповідної групи таких платників єдиного податку (п.п.293.6, 293.7 ст. 293 ПК України).

Як зазначено у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.01.2022, видами економічної діяльності ОСОБА_1 є: 60.22.0 Діяльність таксі (основний).

З урахуванням вищенаведених положень податкового законодавства відповідач, будучи платником єдиного податку другої груп кількох видів господарської діяльності, зобов`язана сплачувати максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений для таких видів господарської діяльності, а саме 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи слідує, що позивач у 2017 та у 2018 році не сплатив єдиний податок з фізичних осіб (10% від мінімальної заробітної плати за відповідні роки, яка становила 3 200,00 грн та 3 723,00 грн) у сумі 6 923,00 грн. Крім того, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб застосовано до відповідача штраф у сумі 4 980,60 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення відповідач не оскаржував, а тому сума грошового зобов`язання, визначена у цьому рішення є узгодженою.

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача становить 12 391,93 грн, що підтверджується довідкою ГУ ДПС у Волинській області про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунком сум податкового боргу ОСОБА_1 .

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України податковим органом сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 21.07.2017 №1387-17

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу. Доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів його погашення, а вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 12 391,93 грн підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням такого правила витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 12 391,93 грн (дванадцять тисяч триста дев`яносто одну гривню 93 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у Волинській області (43010; Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4; ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя С.Ф. Костюкевич