Справа № 420/21827/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за правилами загального позовного провадження за адміністративним позовом Білгород-Дністровської міської ради до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), третя особа без самостійних вимог, КП «Білгород-Дністровськводоканал», про визнання протиправною та скасування претензії, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Білгород-Дністровської міської ради, до відповідача, Державної екологічної інспекції (Миколаївської та Одеської області), третя особа без самостійних вимог, КП «Білгород-Дністровськводоканал», у якій позивач просить суд:

(1).Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), з розрахунку суми збитків у сумі 36 566 205,36 грн. та пред`явлення претензії № 100029 від 03.05.2019 на суму 36 566 205,36 грн.

(2).Визнати протиправною та скасувати претензію № 100029 від 03.05.2019 на суму 36 566 205,36 грн., пред`явлену Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області).

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач не погоджується з пред`явленою претензією № 100029 від 03.05.2019 та вважає протиправними дії відповідача з розрахунку збитків на суму 36 566 205,36 грн., заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів.

Позивач стверджує, що відповідач при нарахуванні суми збитків невірно застосував методику розрахунку, через хибне тлумачення норм права. Зокрема, відповідач помилково кваліфікував акваторію Дністровського лиману (щодо якої встановлений факт забруднення та нараховані збитки) як внутрішні морські води. Адже акваторія Дністровського лиману , на думку позивача, не відноситься до морських вод, що тягне за собою застосування іншого розрахунку збитків, внаслідок якого сума збитків є значно меншою.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позиція відповідача зводилася до необхідності закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі України не створює жодних правових наслідків для позивача, а тому не може порушувати його право чи інтереси.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справ між суддями від 10.11.2021 адміністративну справу №420/21827/21 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Токміловій Л.М.

13.12.2021 суд відкрив провадження у справі.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Токмілової Л.М. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Бойко О.Я.

17.05.2022 суд ухвалив прийняти до свого провадження адміністративну справу №420/21827/21, розпочав розгляд справи спочатку в порядку загального позовного провадження.

21.06.2022 суд ухвалив задовольнити клопотання представника позивача та призначив наступне судове засіданні в режимі відеоконференції.

Від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що розрахунок розміру шкоди не є правовим документом, не є предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства.

07.07.2022 суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, враховуючи позиції ВС у постанові від 24.04.2018 у справі №826/3902/15, в якій Верховний Суд зазначає, що законна вимога контролюючого органу, як індивідуальний правовий акт, повинна відповідати вимогами закону в частині її змісту і форми. Про обов`язковий характер претензії свідчить застереження в ній про те, що її невиконання ( у випадку відмови від добровільного відшкодування) є підставою для звернення до суду.

07.07.2022 суд закрив підготовче провадження та ухвалив розгляд справи по суті.

IV. Обставини, встановлені судом

Відповідач у 2019 році провів плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання комунальним підприємством «Білгород-Дністровськводоканал» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 86/04.

На підставі вказаного акту відповідач видав припис № 31 від 25.04.2019 про усунення порушень Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та пред`явлено претензію про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

З огляду на зміст претензії № 100029 від 03.05.2019, очисні споруди, третьої особи, комунального підприємства «Білгород-Дністровськводоканал» за адресою пров.Водопровідний, 1 здійснили скид забруднюючих речовин до акваторії Дністровського лиману.

В період з 16.04.2019 по 22.04.2019 встановлений факт забруднення акваторії Дністровського лиману скидом недостатньо очищених стічних вод з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, чим нанесені збитки державі на суму 36 566 205,36 грн.

Претензію відповідач пред`явив на підставі розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Також суд встановив, що відповідно до статуту третьої особи, КП Білгород-Дністровськводоканал, підприємство є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Білгород-Дністровської міської ради від 11.10.2001 №655-ХХІІІ на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м.Білгород-Дністровського. Власником Підприємства є територіальна громада міста Білгород-Дністровського, в особі Білгород-Дністровської міської ради. Власник майна на праві господарського відання здійснює контроль за належним використанням та збереженням майна безпосередньо або через уповноважений ним Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради та перебуває на балансовому обліку Підприємства і закріплюється за підприємством на праві господарського відання на підставі відповідного рішення Власника.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання щодо правильного застосування відповідачем методики розрахунку відшкодування збитків, заподіяних внаслідок забруднення акваторії Дністровського лиману та вірності визначення ним суми збитків.

В цьому контексті суду необхідно встановити до якого виду об`єкта забруднення відповідно до чинного законодавства належить акваторія Дністровського лиману та в залежності від якого застосовується та чи інша методика розрахунку.

Згідно ст. 20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій з шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно пп. 8 п. З Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до п компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, я якому зосереджуються води ( море, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, а також водоносний горизонт).

Відповідно до ст. З ВК України усі води (водні об`єкти) на територіїї України становлять її водний фонд. До водного фонду належать поверхневі води (озера, струмки, річки, водосховища, ставки), підземні води, внутрішні морські води та територіальне море.

Згідно ст. 5 Водного кодексу України водні об`єкти бувають загальнодержавного та місцевого значення. До водних об`єктів загальнодержавного значення належать: внутрішні морські води, територіальне море, акваторії морських портів, підземні води, поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали, водні об`єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних.

Стаття 102 Водного кодексу України передбачає, що у внутрішні морські води та територіальне море забороняється скидати з суден і плавучих засобів, платформ та інших морських споруд і повітряних суден хімічні, радіоактивні та інші шкідливі речовини, а також радіоактивні або інші відходи, матеріали, предмети та сміття, які можуть спричинити забруднення моря.

Відповідно до «Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 269 від 29.02.1996, внутрішні морські води України - це:

-морські води, розташовані в бік берега від прямих вихідних ліній, прийнятих для відліку ширини територіального моря України;

-води портів України, обмежені лінією, що проходить через постійні портові споруди, які найбільше виступають у бік моря;

-води заток, бухт, губ і лиманів, гаваней і рейдів, береги яких повністю належать Україні, до прямої лінії, проведеної від берега до берега в місці, де з боку моря вперше утворюється один або кілька проходів, якщо ширина кожного з них не перевищує 24 морські милі;

-води заток, бухт, губ і лиманів, морів та проток, що історично належать Україні.

З сукупного аналізу вказаних норм права суд робить висновок, що поняття «морські води» і «внутрішні морські води» не є тотожними, оскільки поняття «внутрішні морські води» включає в себе нарівні з «морськими водами» «води лиманів», отже є різними самостійними типами об`єктів.

Тобто, виходячи зі структури поняття «внутрішні морські води», морські води та води лиманів об`єкт забруднення - акваторія Дністровського лиману не відноситься до морських вод.

Звертаючись до фактів цієї справи, відповідач для розрахунку збитків застосував Методику, яка затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.09.2009 за № 767/16783 «Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів України» (далі - Методика).

Згідно з п. 1.4 Методики вона застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами природоохоронного законодавства.

Зокрема, відповідач під час розрахунку розміру збитків застосував п. 7.2. Методики - Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (морські води) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС.

Наслідком застосування розрахунку, визначеного п. 7.2 Методики, Відповідач визначив збитки у розмірі 36 566 205,36 грн.

В свою чергу, суд звертає увагу, що п.7.2 Методики встановлює розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (морські води).

В той час, коли розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод), до якого відноситься акваторія Дністровського лиману, відбувається відповідно до п.7.1 Методики. Відтак - застосування відповідачем п. 7.2 Методики «Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (морські води)» при нарахуванні суми збитків, завданих забрудненням акваторії Дністровського лиману скидом недостатньо очищених стічних вод комунальним підприємством «Білгород- Дністровськводоканал», суд вважає неправомірним. Відповідно відповідач безпідставно нарахував та пред`явив претензію на суму збитків у розмірі 36 566 205.36 грн.

На підставі викладеного суд робить висновок, що дії відповідача з розрахунку суми збитків у сумі 36 566 205,36 грн. та пред`явлення претензії № 100029 від 03.05.2019 року на суму 36 566 205,36 грн. є протиправними. Внаслідок чого відповідачем пред`явлено протиправну претензію, яка належить до скасування.

VI. Судові витрати

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №431 від 30.11.2021 (том І, а.с.36).

З урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог та на підставі ч.1 ст.139 КАС України суд здійснює розподіл судових витрат на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), з розрахунку суми збитків у сумі 36 566 205,36 грн. та пред`явлення претензії № 100029 від 03.05.2019 на суму 36 566 205,36 грн.

3.Визнати протиправною та скасувати претензію № 100029 від 03.05.2019 року на суму 36 566 205,36 грн., пред`явлену Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області).

4.Стягнути з Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) (, 65114, м.Одеса, Лінія 12, 6 ст.Люстдорфської дороги, 22) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Білгород-Дністровської міської ради (, 67701 Одеська обл.м.Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська,56), судовий збір у сумі 24 970 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят), 00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО