Справа № 140/6555/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6555/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення; зобов`язання виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що їй з 25.06.2022 призначено пенсію за віком та вона має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування, як працівнику освіти з необхідним стажем роботи на посадах педагогічних працівників у закладах середньої освіти. При цьому, з 02.09.2021 по теперішній час позивач працює на посаді асистента вчителя в інклюзивному класі Комунального закладу загальної середньої освіти Іваничівський ліцей №2 ім. Юрія Лелюкова.

Позивач вказує, що на її звернення відповідачем листом від 21.09.2022 №8028-6788/1-02/8-0300/22 відмовлено у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, оскільки відповідно до пунктів «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на день досягнення пенсійного віку 25.06.2022 позивач працювала на посаді асистента вчителя в інклюзивному класі, що, на думку відповідача, не дає право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Позивач вказує, що відмова відповідача є протиправною, оскільки посада асистента вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням, відповідно до постанови КМУ від 14.06.2000 №963 віднесена до посад педагогічних працівників, що дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. При цьому, станом на день досягнення пенсійного віку позивач працювала у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а стаж роботи на таких посадах на момент досягнення нею пенсійного віку становив понад 30 років.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 31.10.2022 №0300-0902-7/0802-8/35800 представник ГУ ПФУ в Волинській області позовних вимог не визнала та вказала, що на день досягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», остання працювала асистентом вчителя в інклюзивному класі освітнього закладу, тобто не працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, що не дає їй право на призначення одноразової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

З наведених підстав просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У поданій 07.10.2022 відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів та обставин, викладених у відзиві на позов у повному обсязі, вважає їх необгрунтованими та безпідставними, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.06.2022 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, як одержувач пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі поданих 09.08.2022 заяви та документів.

Згідно розрахунку стажу, страховий стаж позивача становить 42 роки 7 місяців 11 днів (а.с.6).

Відповідно до записів наданої до матеріалів справи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 15.08.1981, позивач працювала на наступних посадах в закладах освіти: з 15.08.1981 по 17.08.1983 старша піонервожата Замшанівської середньої школи Ратнівського району Волинської області; з 24.08.1983 по 01.09.1984 старша піонервожата Грушівської восьмирічної школи (наказ від 22.08.1983 №112); з 01.09.1984 по 01.09.1985 вчитель початкових класів Грушівської восьмирічної школи (наказ від 12.09.1984 №176); з 01.09.1985 по 01.12.1989 вчитель початкових класів Долинської початкової школи (наказ від 02.09.1985 №157); з 01.12.1989 по 03.01.2020 завідуюча Долинської початкової школи (наказ від 28.11.1989 №189); з 03.01.2020 по 21.08.2020 вчитель початкових класів Комунального закладу загальної середньої освіти «Долинської початкової школи Іваничівської селищної ради Волинської області» (розпорядження від 02.01.2020 №4-а); з 21.08.2020 звільнена з вищевказаної посади у зв`язку із ліквідацією навчального закладу на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 11-15).

Дані періоди роботи позивача підтверджуються також довідкою Відділу гуманітарної політики Володимир-Волинської районної державної адміністрації від 04.08.2022 №108/37/7-22 (а.с.18-19).

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1981 позивач з 02.09.2021 по теперішній час працює на посаді асистента вчителя в інклюзивному класі у Комунальному закладі загальної середньої освіти Іваничівський ліцей №2 ім. Юрія Лелюкова (наказ від 01.09.2021 №78-к) (а.с. 17 зворот). Даний факт підтверджується також наданою до матеріалів справи довідкою Комунального закладу загальної середньої освіти Іваничівський ліцей №2 ім. Юрія Лелюкова від 30.06.2022 №07 (а.с.21).

При призначенні позивачу пенсії за віком за її заявою від 09.08.2022 їй не було виплачено одноразову грошову допомогу передбачену п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», що стало підставою для звернення 22.08.2022 з відповідним запитом до ГУ ПФУ у Волинській області.

Листом від 21.09.2022 №8028-8788/І-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області позивача повідомлено про відсутнє у неї право на призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, оскільки згідно з матеріалами пенсійної справи на дату звернення ОСОБА_1 працювала на посаді асистента вчителя інклюзивного класу та на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», остання не працювала в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, що не дає їй право на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» (а.с. 23).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні їй одноразової грошової допомоги передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», позивач звернулася за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-»ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Суд звертає увагу, що порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Kабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок №1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, в тому числі, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Порядок № 909).

Відповідно до п.5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-»ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно інформації трудової книжки позивача страховий стаж ОСОБА_1 на посадах педагогічних працівників у закладах середньої освіти становить понад 30 років, що є достатнім для отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, як працівнику освіти. Як слідує з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 21.09.2022 №8028-8788/І-02/8-0300/22 та відзиву на позов, факт наявності у позивача достатнього страхового стажу для отримання вказаної допомоги не заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що на момент призначення позивачу пенсії 25.06.2022, ОСОБА_1 працювала на посаді асистента вчителя в інклюзивному класі у Комунальному закладі загальної середньої освіти Іваничівському ліцеї №2 ім. Юрія Лелюкова.

Згідно переліку закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, зазначено, зокрема, перелік посад загальноосвітніх навчальних закладів: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Тобто, посада асистента вчителя загальноосвітнього навчального закладу не значиться у Переліку №909.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким посаду асистент вчителя загальноосвітнього навчального закладу з інклюзивним та інтегрованим навчанням віднесено до посад педагогічних працівників.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах визначальною обставиною є, зокрема, робота позивача на момент призначення пенсії за віком саме на посаді педагогічного працівника. При цьому, така посада педагогічного працівника повинна бути передбачена з врахуванням постанов Kабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 та положень постанови Kабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963.

Суд зазначає, що позивачу з 25.06.2022 призначена пенсія за віком, а станом на день досягнення пенсійного віку позивач працювала у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та стаж роботи позивача на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 30 років.

Крім того, позивачу до моменту призначення пенсії за віком, пенсія з інших підстав не призначалась, одноразова грошова допомога не виплачувалась.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позивач має усі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка на момент призначення пенсії за віком працювала на посаді педагогічного працівника.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів суду правомірність відмови щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відтак, з наведених вище підстав, позовні вимоги належить задовольнити повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією №0434-1778-0869-4747 від 06.10.2022.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук