Справа № 606/1756/22
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 606/1756/22 пров. № А/857/15493/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2022 року у справі № 606/1756/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення-

суддя (судді) в суді першої інстанції Мельник А.В.

місце ухвалення рішення м. Теребовля,

дата складання повного тексту рішення: 20.10.2022,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив скасувати постанову серії БАД №645190 від 23.09.2022 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн за ч. 1, 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та закрити провадження у справі.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2022 року позов задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №645190 від 23.09.2022, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн - скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Рішення мотивоване тим, що будь-які належні, достовірні та достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст. 126 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що таке постановлене з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що з наданих відповідачем відеозаписів чітко прослідковується факт неодноразового визнання позивачем своєї вини. При цьому, поведінка позивача на місці події за відсутності будь-яких пасажирів автомобіля у негромадському місці підтверджує факт керування саме ним транспортним засобом. Тому, оскільки позивачем допущено порушення частин 1, 4 статті 126 КУпАП, оскаржувану постанову винесено правомірно.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.09.2022 інспектором СРПП ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Душенком Н.І. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №645190, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1,4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 23.09.2022 о 17 год 48 хв. на а/д М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине біля с.В.Ходачків водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Вольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 16.06.2022 Теребовлянським районним судом на 1 рік був позбавлений права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, а також здійснював рух на транспортному засобі, при цьому не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1 «б» ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,4 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії БАД №645190 від 23.09.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п. п. 2.1 «а», «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як слідує з оскаржуваної постанови, 23.09.2022 о 17 год 48 хв. на а/д М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине біля с.В.Ходачків водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Вольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 16.06.2022 Теребовлянським районним судом на 1 рік був позбавлений права керування транспортним засобом. При цьому не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб.

Суд зазначає, що дії позивача, описані в оскаржуваній постанові, містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП.

За приписами КУпАП розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою.

Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за частиною 1, 4 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало повідомлення громадян на лінію 102 про порушення ним правил дорожнього руху.

Так, як підтверджується наданим відповідачем відеозаписом, позивач визнав той факт, що саме він керував транспортним засобом.

Щодо тверджень позивача в ході розмови з поліцейськими, що він не керував транспортним засобом, суд вважає, що такі були висловлені лише з метою уникнення адміністративної відповідальності. При цьому, позивач не надає належних, достатніх та переконливих доказів таким твердженням.

При цьому в оскаржуваній постанові позивачем зазначено «зобов`язуюсь виправитись, більше такого не повториться, вину визнаю», чим підтверджується факт керування ним транспортним засобом.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, апеляційний суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2022 року у справі №606/1756/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 12.12.2022.