Справа № 580/6044/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2022 року справа № 580/6044/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/6044/22

за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, )

про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

06.12.2022 вх. №38004/22 позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 01.11.2022 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно довідки про грошове забезпечення від 06.10.2022 №33/44/4-М-2931/08-1637;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та подальшу виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки про грошове забезпечення від 06.10.2022 № 33/44/1-М-2931-1637.

Додатково просить вирішити питання щодо розподілу витрат, без зазначення суми та джерела стягнення.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому залишається без руху для усунення недоліків.

Позивач обґрунтовує протиправність індивідуального акта тим, що відповідач не здійснив аналіз отриманої довідки у контексті збільшення грошового забезпечення з дати перерахунку пенсії позивача, проте з якої саме дати і у порушення яких нормативно-правових актів не зазначає та не окреслює зміст і характер порушеного права позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі Суханов та Ільченко проти України (заяви № 68385/10 та № 71378/10) зазначив, що стаття 1 Першого протоколу ЄКПЛ включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою. У соціальних виплатах стаття 1 Першого протоколу ЄКПЛ не встановлює обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу ЄКПЛ стосовно осіб, які відповідають її вимогам. Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. ЄСПЛ повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу ЄКПЛ є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до п.4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Згідно з п.9 частини 5 статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в права.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, на звернення до адміністративного суду, якщо особа вважає, що суб`єктом владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Позивач у порушення п.4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України не зазначив про захист якого саме права чи охоронюваного законом інтересу просить помилково обираючи невідповідний частині 1 статті 5 КАС України спосіб захисту. Позивачеві варто обґрунтувати підстави формування вимоги зобов`язального характеру без окреслення статті частини/абзацу/речення Закону №2262 за наявного самостійного способу захисту згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України.

Відповідно до висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 31.01.2019 у справі №338/977/17: у разі, якщо перерахунок пенсії позивачу не проведений з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії, то право позивача щодо перерахунку пенсії не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини 3 статті 51 Закону.

Ступінь переконання, що повинен мати суд, аби ствердити в рішенні, що певна подія скоріше трапилась, аніж ні, і є стандартом доказування (https://dejure.foundation/-standarty-dokazuvannia). Встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд враховує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (Стандарт доказування: внутрішнє переконання чи баланс вірогідностей/https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/standart-dokazuvannya-vnutrishne-perekonannya-chi-balans-virogidnostey.html).

Кожен факт причетності особи до вчинення злочину та винності має бути підтверджений повнотою зібраних доказів, а переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку (висновок Верховного Суду України в постанові від 21.01.2016 №5-249кс15). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення (ст.41, 165-1, 188-23 КУпАП) повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у справі № 552/3407/17 дійшов висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і у подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії».

Позивач не зазначає про право на підвищення і не надає докази на підтвердження такого підвищення у контексті обґрунтування вини відповідача та/або інших суб`єктів публічної адміністрації, починаючи з 01.12.2019, за відсутності оновленої довідки про іншу структуру складових грошового забезпечення порівняно з попередніми довідками не у межах стягнення за 12 місяців (ЄДРСР 105023868 та 105851319) та/або без обмеження строком.

На суб`єкта владних повноважень покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб (106597118).

Відповідно до норм ч. ч. 1-2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду (справа № 9901/313/20) зазначає, що вказаною нормою статті 122 КАС України встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, що не ставить під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідує легітимну мету щодо поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує (№ 580/5306/21 ЄДРСР 101988826).

Позивач не обґрунтував про порушення яких саме прав відповідачем з 01.12.2019 йдеться, надавши довідку від 06.10.2022, позаяк не доводить доказами і аргументами, що саме з вини відповідача не здійснений перерахунок. Верховний Суд у пункті 40 рішення від 17.12.2019 у справі № 160/8324/19 зазначив: до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії відповідача.

Позивач не додає до позову заяви від 25.10.2022 про звернення до відповідача про перерахунок пенсії з 01.12.2019.

У справі № 580/1972/22 ЄДРСР 106544891(дата набрання законної сили: 29.09.2022) суд апеляційної інстанції зазначив: обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції правильно визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 21.02.2022 щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 30.12.2021 № 9/1-1717 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. У справі ЄДРСР 105137781 № 580/100/22 суд апеляційної інстанції наголосив: строк звернення до суду, передбачений статтею 122 КАС України, застосовується до спірних правовідносин, а отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву про перерахунок пенсії не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, та свідчить про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, позаяк такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 6 місяців після отримання пенсії.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 ЄДРСР 95946021 зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивач згідно з другою позовною вимогою просить «здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019», проте у порушення частини 6 статті 161 КАС України обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення на захист порушеного права у контексті захисту не надає, також доказів, аргументів і розрахунків щодо «виплати з урахуванням раніше виплачених сум» та/або власних розрахунків відхилень порівняно з якими саме розпорядженнями відповідача на конкретну дату не обчислює/не надає.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 цього Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач не спростовує позицію відповідача у тому, що «нормативно-правових актів щодо умов та порядку проведення перерахунок пенсій, а також складових грошового забезпечення, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262, після дати набрання рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18 законної сили КМУ не приймав».

Суд зазначає, перша позовна вимоги, є самостійним формалізованим способом захисту у контексті оцінки судом індивідуального акта, проте позивач сформував другу вимогу без окреслення формалізованого/неформалізованого способу захисту якого саме порушеного права позивача. З аргументів позивача слідує: позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових станом на 19.11.2019, проте не надає обґрунтованого клопотання про захист свого права, починаючи з 2019 року (рішення у справі оприлюднене в ЄДРСР є загальновідомим) у контексті сформованої другої вимоги, що не відповідає п.4 ч.1 ст.5 КАС України. Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до наказу Голови Черкаського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 28 «Про організацію роботи суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану» рекомендовано громадянам всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду через дистанційні засоби зв`язку: в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, поштою, факсом (https://adm.ck.court.gov.ua/sud2370/pres-centr/news/1262108/).

Керуючись статтями 2, 5, 123, 160, 161, 169, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено яким саме суб`єктом публічної адміністрації/ у т.ч. відповідачем; обґрунтування обрання відповідного формалізованого (частина 1 статті 5)/неформалізованого (частина 2 статті 5 КАС України) способу захисту; надання доказів на підтвердження вини відповідача щодо пропущеного строку звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права/інтересу позивача з підтвердженням поважності причин пропуску строку, заяви до відповідача про перерахунок пенсії з 01.12.2019, протиправності рішення, починаючи з 01.12.2019; обґрунтованого клопотання про поновлення строку.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА