Справа № 120/5312/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2022 р. Справа № 120/5312/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Копайгородської селищної ради Кушнір Людмили Василівни про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Голови Копайгородської селищної ради Кушнір Людмили Василівни (далі - відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати бездіяльність селищного голови Копайгородської селищної ради Кушнір Людмили Василівни при розгляді заяви ОСОБА_1 вх. №2 від 18.02.2022 протиправною;

- зобов`язати селищного голову Копайгородської селищної ради Кушнір Людмилу Василівну надати обґрунтовану відповідь на звернення позивача вх. №2 від 18.02.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що головою Копайгородської селищної ради Кушнір Людмилою Василівною протиправно не розглянуто його заяву від 18.02.2022 щодо винесення на розгляд сесії селищної ради проекту рішення про скасування висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 .

Ухвалою від 18.07.2022 відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, цією ухвалою витребувано у відповідача інформацію щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.02.2022 вх. №2.

08.08.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги заперечує. Зокрема, зазначає, що відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, у разі наявності спору між матір`ю і батьком дитини, щодо місця проживання дитини, то такий спір вирішується органом опіки та піклування або судом. Той з батьків, який бажає визначити місце проживання дитини може обирати куди звертатися: в службу у справах дітей чи до суду. У разі звернення до служби у справах дітей, особа повинна подати заяву. До заяви додається копія паспорта, довідка з місця реєстрації (проживання), копія свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу у разі наявності, копія свідоцтва про народження дитини, довідка з місця навчання, виховання дитини, за наявності довідка про сплату аліментів. Якщо батьки проживають в різних регіонах, тоді той із батьків, що подав заяву про визначення місця проживання дитини, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для обстеження його житлово-побутових умов та складення відповідного акта. На підставі поданих документів орган опіки і піклування визначення місце проживання дитини.

Як зазначає відповідач, 18.02.2022 на адресу Копайгородської селищної ради надійшов лист від ОСОБА_1 , в якому останній просив Копайгородського селищного голову ОСОБА_3 винести на розгляд сесії проект рішення про скасування висновку органу опіки та піклування Копайгородської селищної ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків, а також про притягнення до відповідальності селищного голови ОСОБА_4 за вчинення корупційного правопорушення та порушення Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування.

Відповідач вказує, що 21.02.2021 на адресу позивача направлено відповідь на такий лист, в якому викладено позицію виконавчого комітету Копайгородської селищної ради щодо даної заяви позивача. Відомості про надання відповіді на лист позивача від 18.02.2022 зареєстровані в Журналі вихідної документації Копайгородської селищної ради за № 107 (02-11).

З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що нею не допущено протиправної бездіяльності, тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

16.08.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 за змістом якого позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві.

29.08.2022 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про заміну первісного відповідача голови Копайгородської селищної ради Кушнір Людмили Василівни, на належного відповідача - Копайгородську селищну раду.

Ухвалою суду від 08.09.2022 запропоновано позивачу подати до суду письмові пояснення щодо наявності підстав для заміни первісного відповідача.

20.10.2022 до суду надійшла заява позивача, у якій ОСОБА_1 заперечує щодо заміни відповідача у адміністративній справі.

Ухвалою суду від 13.12.2022 вирішено відмовити у задоволенні клопотання Голови Копайгородської селищної ради Кушнір Людмили Василівни про заміну відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановив таке.

18.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Голови Копайгородської селищної ради Кушнір Л.В. із заявою, яка зареєстрована за вх. №2 від 18.02.2022. У такій заяві позивач зазначив, що 04.02.2022 він отримав лист №36 від 20.01.2022 селищного голови Копайгородської селищної ради, до якого долучено копію висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків. Позивач вказав, що, на його думку, відповідачем не було забезпечено неухильне дотримання посадовими особами селищної ради Конституції України та чинних законів, адже висновок органу опіки та піклування не містить інформації про обстеження житлово-побутових умов батька малолітнього ОСОБА_2 , описку його позиції при вирішенні спору, а також дати створення самого висновку.

Посилаючись на приписи п. 15 ч. 1 ст. 26, ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» ОСОБА_1 просив: внести на розгляд сесії проект рішення про скасування висновку органу опіки та піклування Копайгородської селищної ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків, а також вжити заходів щодо притягнення до відповідальності селищного голови Копайгородської селищної ради ОСОБА_4 за вчинення корупційного правопорушення та порушення Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування.

За наслідками розгляду цієї заяви, листом від 21.02.2022 № 02-11/107, за підписом Голови Копайгородської селищної ради ОСОБА_3 , виконавчим комітетом Копайгородської селищної ради позивача повідомлено про те, що:

- «Відповідно до положень Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акту обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Оскільки, такий акт Вами поданий не був, то питання порушення вимог чинного законодавства посадовим особами не може ставитися. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання матері нами був розглянутий і бесіда з матір`ю - проведена. Слід зазначити і те, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1659 року, яка ратифікована нашою державою, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Оскільки висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання ОСОБА_2 виданий Копайгородською селищною радою був прийнятий судом, як доказ у справі і Вами в судовому засіданні оскаржений не був, то питання про його скасування вважаємо не доцільним та таким, що не відповідає законам України.

- В наступному пункті Вашої заяви Ви посилаєтеся на ст. 60 Закону України «Про запобігання корупції», норми якої зобов`язують осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 4 і 5 частини першої ст. 3 даного закону надавати своєчасно відповіді на запитувану інформацію. Оскільки попередній Ваш лист надійшов до виконавчого комітету Копайгородської селищної ради 19.01.2022 (запис в книзі вхідної документації №51) і відповідь на нього ми Вам відправили 20.01.2022, то строки передбачені ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» нами порушено не було.

- Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про статус сільських, селищних, міських голів» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення власних і делегованих йому повноважень. Корупційним правопорушенням є діяння, яке містить ознаки корупції. Перелік даних правопорушень, за які передбачено кримінальну, адміністративну чи дисциплінарну відповідальність є вичерпним. Притягувати до відповідальності селищного голову можна лише за рішенням суду. Оскільки Ви не являєтеся органом чи посадовою особою, наділеною відповідними повноваженнями, то ставити питання про притягнення селищного голови до відповідальності за корупційне правопорушення не можете».

Водночас, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду його заяву від 18.02.2022, тому звернуся до суду з адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із такого.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненням громадян, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» слід розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Зокрема, встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; особисто організувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи; у разі визнання заяви чи скарги не обгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 вищезазначеного закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд зауважує на те, що у обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на не належний розгляд його заяви від 18.02.2022, поданої відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Зокрема, позивач зазначає, що його звернення розглянуто виконавчим комітетом селищної ради, а не самим головою, а запис в журналі вихідної кореспонденції жодним чином не підтверджує направлення листа від 21.02.2022 №02-11/107 на його адресу.

З приводу вказаних доводів, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Виконавчий комітет ради має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені ст. 42 вищезазначеного закону. Так, відповідно до ч. 4 сільський, селищний, міський голова:

- забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

- організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

- підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

- вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;

- вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;

- вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;

- здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

- скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;

- забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;

- призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру";

- скликає загальні збори громадян за місцем проживання;

- вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;

- вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;

- забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;

- є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;

- представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

- звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;

- укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;

- веде особистий прийом громадян;

- забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань;

- бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";

- здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

- видає розпорядження у межах своїх повноважень;

Відтак, зі змісту ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що до повноважень відповідача, як селищного голови належить забезпечення на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.

При цьому, серед визначених цією нормою повноважень селищного голови відсутні повноваження, які б стосувались вирішення питання, зазначеного у заяві позивача від 18.02.2022.

Водночас, з приводу здійснення відповідачем своїх повноважень щодо додержання законодавства про розгляд звернень громадян, то судом не встановлено допущення головою Копайгородської селищної ради ОСОБА_3 протиправної бездіяльності, адже відповідь на звернення ОСОБА_1 надана листом від 21.02.2022 №02-11/107, у термін визначений ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та у ній надано відповіді, роз`яснення з приводу доводів, наведених позивачем у заяві від 18.02.2022.

При цьому, посилання позивача у відповіді на відзив на те, що роз`яснення надані саме виконавчим комітетом селищної ради, а не селищним головою, не свідчить про те, що право Кондратюка на розгляд його звернення, отримання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк, є порушеним.

З приводу доводів позивача про те, що лист від 21.02.2022 №02-11/107 його не направлявся, суд зазначає, що відповідно до запису 107 у Книзі вихідної документації, 21.02.2022 сформовано ОСОБА_1 відповідь на заяву.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що запис у Книзі вихідної документації не свідчить про направлення відповіді на звернення від 21.02.2022 №02-11/107, водночас відповідачем долучено до матеріалів справи квитанцію №26/5/42 від 23.02.2022, яка підтверджує направлення ОСОБА_1 23.02.2022 відповіді на його звернення засобами поштового зв`язку.

Водночас, направлення такої відповіді за звернення громадянина рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення не передбачено нормами Закону України «Про звернення громадян».

Відтак, на переконання суду, надана стороною відповідача квитанції №26/5/42 від 23.02.2022 свідчить про належне направлення листа від 21.02.2022.

У свою чергу, позивач, у разі не отримання такого листа мав право відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» ознайомитись з матеріалами перевірки його звернення.

За приписами вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги не підлягають задвооленню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Голова Копайгородської селищної ради Кушнір Людмила Василівна (вул. Центральна, 28, смт. Копайгород, Жмеринський район, Вінницька область, 23053).

Рішення суду сформовано: 13.12.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна