Справа № 200/16984/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року справа №200/16984/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 р. у справі № 200/16984/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 08.10.2021, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №66 від 08.10.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні позивачу пільгової пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу роботи - 25 років, а також у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботу в підземних умовах - 10 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачу до його пільгового стажу періоди роботи на підземних роботах на гідрошахті «Краснорамейська» гірником очисного забою у період з 11.01.1993 по 04.01.1995 і з 06.06.1995 по 15.07.1998 з урахуванням роботи як гірника підземного на ДВАТ «Гідрошахта «Піонер» з 05.04.1999 по 17.11.2003 з повним робочим днем у шахті;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням всього страхового і пільгового стажу його роботи, у тому числі період його роботи на підземних роботах гідрошахті «Краснорамейська» гірником очисного забою у період з 11.01.1993 по 04.01.1995 і з 06.06.1995 по 15.07.1998, з урахуванням роботи як гірника підземного на ДВАТ «Гідрошахта «Піонер» з 05.04.1999 по 17.11.2003 з повним робочим днем у шахті.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.10.2021 року № 66 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення, зокрема, щодо врахування під час вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи ОСОБА_1 з повним робочим днем в шахті на посаді учня гірника очисного забою та на посаді гірника очисного забою у період з 11.01.1993 по 04.01.1995 та з 06.06.1995 по 13.07.1998 на гідрошахті «Красноармійська», а також з 29.11.1999 по 04.01.2000 на посаді гірника очисного забою на ДВАТ «Гідрошахта «Піонер» до пільгового стажу за Списком № 1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не погодилось з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги не звернув увагу на те, що відповідно до свого місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 відноситься до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, а Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області уповноважене лише на розгляд відповідної заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняття рішення стосовно призначення пенсії чи відмови у призначенні пенсії. Також зазначає, що відповідно до наданих документів позивача, пільговий стаж за Списком №1 становить 04 роки 10 місяців 07 днів, що не відповідає нормам ст.114 Закону №1058. Періоди роботи позивача згідно довідки №977 від 30.12.2020 не включено до розрахунку пільгового стажу, оскільки в електронній пенсійній справі до наказу про атестацію робочого місця від 29.11.1994 гідрошахта «Красноармійська» не долучено перелік робочих місць за відповідними професіями, вказаними в цій довідці. Крім того, відповідно до довідки №379 від 03.06.2020 ОСОБА_1 в період з 05.04.1999 по 17.11.2003 виконував підземні гірничі роботи за професією гірника очисного забою підземного. Період роботи позивача з 29.11.1999 по 04.01.2000 було зараховано лише до страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

04.10.2021 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши заяву позивача, за принципом екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло 08.10.2021 рішення № 66, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 з тих підстав, що під час розгляду поданих позивачем документів для призначення пенсії на пільгових умовах (Список № 1) встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 03 місяці 18 днів у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 складає 04 роки 10 місяців 07 днів.

Також у зазначеному вище рішенні вказано, що періоди роботи по пільговій довідці № 977 від 30.12.2020 не включено до розрахунку, оскільки в електронній пенсійній справі до наказу про атестацію робочого місця від 29.11.1994 гідрошахти «Красноармійська» не долучено перелік робочих місць за відповідними професіями, вказаними в цій довідці (а.с. 10).

Наказом директора Гідрошахти «Красноармійська» від 29.11.94 затверджено перелік пільгових посад, що віднесені до Списку № 1 (а.с. 17). Згідно доданого до цього наказу протоколу № 1 посада «гірник очисного забою» віднесена до Списку № 1 (а.с. 17-18).

Як встановлено судом на підставі розрахунку стажу позивача, що долучений до матеріалів справи відповідачем, до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1 не зараховано періоди його роботи з 11.01.1993 по 04.01.1995, з 06.06.1995 по 13.07.1998, а також з 29.11.1999 по 04.01.2000. Період роботи позивача з 05.04.1999 по 28.11.1999 та з 05.01.2000 по 17.11.2003 зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 (а.с. 73).

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Нормами статті 114 Закону №1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону №1058-IV).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що відповідно до наданих документів позивача, пільговий стаж за Списком №1 становить 04 роки 10 місяців 07 днів, що не відповідає нормам ст.114 Закону №1058, суд зазначає наступне.

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 27.06.1988 має, поряд з іншими, наступні записи:

11.01.1993 позивача прийнято на посаду учня гірника очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті на Гідрошахту «Красноармійська»;

15.03.1993 року позивача переведено гірника очисного забою п`ятого розряду на видобувальну дільницю з повним робочим днем в шахті;

04.01.1995 позивача звільнено за власним бажанням;

06.06.1995 позивача прийнято на посаду гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на ДВАТ Гідрошахта «Піонер»;

01.12.1996 позивача переведено на посаду гірника очисного забою п`ятого розряду;

13.07.1998 позивача звільнено з посади за власним бажанням;

05.04.1999 позивача прийнято на посаду гірника очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем в шахті на ДВАТ Гідрошахта «Піонер»;

24.04.1999 позивач отримав кваліфікацію гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті

12.05.1999 позивача переведено гірником очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті;

17.11.2003 позивача звільнено з посади за власним бажанням (а.с. 12-16).

Згідно архівній довідці від 30.12.2020 № 979, що видана Шахтою «Білозерське» позивач за період роботи на Гідрошахті «Красноармійська» у якості учня гірника очисного забою підземного дільниці № 2» з 11.01.1993 по 14.03.1993 заробітну плату отримував як підземний робітник, з оплатою праці згідно тарифної ставки гірника очисного забою підземного 1 розряду (а.с. 26).

Отже суд вважає що, вказані вище записи в трудовій книжці позивача є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа №275/615/17 (К/9901/768/17).

Посилання відповідачів на відсутність документів чи їх неналежне оформлення, підтверджуючих пільговий характер роботи, за спірні періоди, суд вважає безпідставними, оскільки трудовою книжкою підтверджується, що позивач у зазначенні періоди виконував підземні роботи з повним робочим днем під землею.

Щодо доводів апелянта, що періоди роботи позивача згідно довідки №977 від 30.12.2020 не включено до розрахунку пільгового стажу, оскільки в електронній пенсійній справі до наказу про атестацію робочого місця від 29.11.1994 гідрошахта «Красноармійська» не долучено перелік робочих місць за відповідними професіями, вказаними в цій довідці та відповідно до довідки №379 від 03.06.2020 період роботи позивача з 29.11.1999 по 04.01.2000 було зараховано лише до страхового стажу, суд зазначає наступне.

В архівній довідці від 30.12.2020 № 977 «Про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана «Шахтоуправлінням «Білозерське» вказано, що ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею на гідрошахті «Красноармійська» та за періоди:

з 11.01.1993 по 14.03.1993 виконував підземні гірничі роботи, за професією учень гірника очисного забою підземного з повним робочим днем під землею, яка передбачена Списком № 1, розділом 1, підрозділом 1, Код посади 1010100а відповідно до постанови КМУ № 162 від 11.03.1994;

з 15.03.1993 по 04.01.1995 виконував гірничі роботи за професією гірник очисного забою підземного з повним робочим днем під землею, яка передбачена Списком № 1, розділом 1, підрозділом 1, Код посади 1010100а відповідно до постанови КМУ № 162 від 11.03.1994;

з 06.06.1995 по 13.07.1998 виконував підземні гірничі роботи за професією гірник очисного забою підземного з повним робочим днем під землею, яка передбачена Списком № 1, розділом 1, підрозділом 1, Код посади 1010100а відповідно до постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 (а.с. 72).

Крім того у довідці від 03.06.2020 № 379 «Про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана «Шахтоуправлінням «Білозерське» зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день під землею на шахті «Піонер» (на час видачі довідки ВСП «ШУ «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») та за період своєї роботи з 05.04.1999 по 17.11.2003 виконував підземні гірничі роботи за професією гірника очисного забою підземного, що передбачена Списком №1, розділом 1, підрозділом 1, пунктом а, код КП -1.1а відповідно до Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003. У довідці також вказано, що вказана посада атестована за Списком № 1 наказом № 73-от від 29.11.1994 та наказом №3-от від 05.01.2000 (а. с. 71).

Трудовою книжкою також підтверджується, що позивач у зазначенні періоди виконував підземні роботи з повним робочим днем під землею.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 ) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 (адміністративне провадження К/9901/20098/18, справа №352/547/16-а) та постанові від 10.07.2018 (справа №227/545/17, адміністративне провадження №К/9901/22421/18) вказуючи, що: атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

При цьому, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особі, яка зайнята на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, маює право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, та №21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджено його право на зарахування періоду роботи з 11.01.1993 по 04.01.1995 та з 06.06.1995 по 13.07.1998 на гідрошахті «Красноармійська», а також з 29.11.1999 по 04.01.2000 на посаді гірника очисного забою на ДВАТ «Гідрошахта «Піонер» до пільгового стажу за Списком № 1.

Крім того, жодних доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача, відповідачем суду не надано, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не проведено позивачу зарахування спірного періоду роботи, а тому порушені права позивача підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до свого місця проживання (реєстрації) позивач відноситься до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки постановою правління ПФУ від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 року за №339/35961, яка набрала чинності 30 березня 2021 року, зокрема введено принцип екстериторіальності, за яким після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником «органу, що призначає пенсію» (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 р. у справі №200/16984/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 р. у справі №200/16984/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко