Справа № 320/1325/22
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2022 року

м. Київ

справа №320/1325/22

адміністративне провадження №К/990/33804/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №320/1325/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просило: - визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних: № 187 від 12.04.2021; №188 від 12.04.2021; № 133 від 07.04.2021; № 144 від 08.04.2021; № 145 від 08.04.2021; № 146 від 08.04.2021; № 119 від 06.04.2021; № 120 від 08.04.2021; № 159 від 08.04.2021; № 20 від 01.04.2021; №83 від 02.04.2021; № 84 від 05.04.2021; №112 від 06.04.2021; № 114 від 07.04.2021; № 136 від 07.04.2021; № 151 від 08.04.2021; № 148 від 08.04.2021; № 113 від 08.04.2021; № 154 від 08.04.2021; № 161 від 08.04.2021; № 160 від 08.04.2021; № 156 від 08.04.2021; № 155 від 08.04.2021; № 137 від 09.04.2021; № 169 від 09.04.2021; № 170 від 09.04.2021; № 138 від 12.04.2021; № 184 від 12.04.2021; № 132 від 07.04.2021; № 53 від 01.04.2021; № 168 від 09.04.2021.; № 181 від 12.04.2021; № 182 від 12.04.2021; №183 від 12.04.2021; № 185 від 12.04.2021; № 164 від 09.04.2021; № 97 від 02.04.2021; №96 від 08.04.2021; № 109 від 05.042.021; № 115 від 06.04.2021; № 116 від 06.04.2021; № 28 від 01.04.2021; № 90 від 02.04.2021; № 91 від 09.04.2021; № 126 від 07.04.2021; № 104 від 05.04.2021; №86 від 02.04.2021; № 87 від 02.04.2021; № 142 від 08.04.2021; № 143 від 08.04.2021; № 34 від 08.04.2021; № 158 від 08.04.2021; № 108 від 05.04.2021; № 24 від 01.04.2021; № 129 від 07.04.2021; №130 від 09.04.2021; № 48 від 01.04.2021; № 106 від 05.04.2021; № 72 від 02.04.2021; № 117 від 06.04.2021; № 118 від 12.04.2021; № 147 від 08.04.2021; № 85 від 02.04.2021; № 141 від 07.04.2021; №89 від 02.04.2021; № 71 від 02.04.2021; № 121 від 06.04.2021; № 176 від 12.04.2021; № 177 від 12.04.2021; № 69 від 01.04.2021; № 165 від 09.04.2021; № 99 від 05.04.2021; № 190 від 12.04.2021; № 3 від 07.04.2021; № 74 від 07.04.2021; № 125 від 07.04.2021; № 94 від 02.04.2021; № 95 від 12.04.2021; № 111 від 06.04.2021; № 167 від 12.04.2021; № 140 від 07.04.2021; № 186 від 12.04.2021; № 42 від 01.04.2021; № 44 від 02.04.2021; № 43 від 06.04.2021; № 224 від 07.04.2021; № 225 від 08.04.2021; №226 від 09.04.2021; № 131 від 07.04.2021; № 178 від 12.04.2021; № 92 від 02.04.2021; № 192 від 12.04.2021, направлених уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром»; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати зазначені податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання - 30.04.2021.

Зазначеній справі присвоєно єдиний унікальний номер №320/17229/21.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 25 січня 2022 року відкрито провадження у справі № 320/17229/21; призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року суд роз`єднав позовні вимоги в адміністративній справи 320/17229/21, виділивши в самостійні провадження позовні вимоги, зокрема, вимоги щодо визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №159 від 08 квітня 2021 року та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №159 від 08 квітня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання - 30 квітня 2021 року. Такій справі присвоєно окремий єдиний унікальний номер №320/1325/22.

В обґрунтування виокремленої в окреме провадження позовної вимоги позивач зазначав, що у процесі ведення позивачем господарської діяльності складено податкову накладну, яку направлено на реєстрацію до податкового органу. Разом з тим, у період між формуванням податкової накладної та її направленням на реєстрацію змінено керівника підприємства, внаслідок чого новим директором направлено на реєстрацію податкові накладні, які були сформовані до її призначення. Позивач стверджував, що відповідач неправильно ототожнює поняття створення (формування) електронного документу (податкової накладної) та надіслання такого документу для реєстрації.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна податкова служба України подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №320/1325/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпром» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко