Справа № 200/12870/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року справа №200/12870/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 200/12870/21 (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В., складене у повному обсязі 05 жовтня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соцівльного страхування України в Донецькій області про визнання незаконними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 страхові виплати з 01.04.2021 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату ОСОБА_1 страхових виплат з 01.04.2021 року з виплатою недоотриманих з 01.04.2021 року сум,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання незаконними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 страхові виплати з 01.04.2021 року, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату ОСОБА_1 страхових виплат з 01.04.2021 року з виплатою недоотриманих з 01.04.2021 року сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі положень ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили між тими же сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначив, що предмети спору є різними, відтак відмова у відкритті провадження є протиправною.

Сторони в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів позову вбачається, що 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, відповідно до якого просив визнати неправомірними дії щодо припинення виплати страхових виплат з 1 січня 2015 року на підставі Постанови КМУ № 365; зобов`язати поновити виплату страхових виплат з 1 січня 2015 року з виплатою недоотриманих з 1 січня 2015 року сум; зобов`язати нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати з 1 січня 2015 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 200/7667/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання незаконними дій і зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №200/7667/20-а задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду 19 жовтня 2020 року у справі №200/7667/20-а скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення виплати страхових виплат з 01 січня 2015 року на підставі Постанови КМУ № 365, зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату страхових виплат з 01 січня 2015 року; зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати з 01 січня 2015 року задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати страхових виплат ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування страхових виплат ОСОБА_1 та виплатити з 01 серпня 2017 року заборгованість щомісячних страхових виплат, що виникла за період починаючи з 01 серпня 2017 року, з компенсацією втрати частини доходів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З листа Фонду соціального страхування України від 17.08.2021 року № 03/К-691з-874 встановлено, що на виконання вимог постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 200/7667/20 Слов`янським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснено нарахування щомісячних страхових виплат та компенсації втрати частини доходів, починаючи з 01.08.2017 року по 31.03.2021 року. Кошти за вищезазначеним рішенням суду в розмірі 95893,17 грн. перераховано відділенням платіжним дорученням від 25.06.2021 року № 420. Крім того, зазначено, що для продовження щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 необхідно звернутися до відділення виконавчої дирекції Фонду за місцем тимчасового проживання (перебування) з відповідними документами.

З огляду на вказані обставини встановлено, що позивачу виплачена заборгованість по страховим виплатам з 01.08.2017 року по 31.03.2021 року, однак з 01.04.2021 року відповідні страхові виплати не були поновлені.

Наразі, позивач звернувся з позовом в якому просить суд, зокрема зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити виплату ОСОБА_1 страхових виплат з 01.04.2021 року з виплатою недоотриманих з 01.04.2021 року сум.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог дійшов висновку, що вимоги у справі № 200/7667/20 та даній справі є аналогічними, незгода з виконанням рішення суду у справі у підставою для звернення у відповідності ст. 383 КАС України та в рамках справи № 200/7667/20.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами є порушення (на думку позивача) його права на отримання страхових виплат за період з 01.04.2021 року.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 200/7667/20 управлінням перераховано позивачу кошти в розмірі 95893,17 грн. 25.06.2021 року.

При цьому, в листі управління зазначено, що для продовження щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 необхідно звернутися до відділення виконавчої дирекції Фонду за місцем тимчасового проживання (перебування) з відповідними документами.

Тобто, колегія суддів зазначає, що з 01.04.2021 року страхові виплати не були поновлені позивачу, що і спричинило звернення до суду із відповідним позовом.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги не стосуються порядку виконання судових рішень, не є аналогічними і стосуються різних періодів, отже, в даному випадку наявні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору.

Висновок суду першої інстанції про наявність спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є безпідставними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо необхідності відмови у відкритті провадження у справі не є обгрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі діяв передчасно, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 200/12870/21 - скасувати, а справу направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць