Справа № 344/15336/22
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/217/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Стефанець Г.Я.

за участі:

перекладача ОСОБА_1 ,

представника позивача Чупірчука М.І.,

представника відповідача Юсупової К.С.,

поручителя Шуліпа Ю.Ю.,

в режимі відео конференції:

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Шевченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області Думенко В.В. 08.12.2022 звернувся в суд із адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2022 р. відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 14.06.2022 р. Управлінням стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області ДСР НП України надіслано до УДМС в Івано-Франківській області обґрунтоване звернення про примусове видворення (повернення) з території України в країну походження громадянина Російської Федерації громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлено вказану особу до адміністративного приміщення УДМС в Івано-Франківській області.

Указом Президент України №203/2021 від 21.05.2021 року про введення в дію рішення РНБО про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись законом України «Про санкції», застосовані спеціальні обмеження, зокрема відмова в оформленні посвідки на тимчасове проживання, скасування посвідки на тимчасове проживання, відмова у наданні дозволу на імміграцію, скасування дозволу на іміграцію, скасування посвідки на постійне проживання, відмова в продовженні строку перебування в Україні, відмова у задоволенні заяви про прийняття громадянства України, примусове видворення за межі України (№657 санкційного списку в додатку № 1 до Указу Президента №203/2021).

Згідно з повідомленням УСР ДСР НПУ відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є суб`єктом злочинного впливу у статусі «злодія в законі», а також цим органом отримана оперативна інформація стосовно того, що ОСОБА_3 , під час здійснення повномасштабної військової агресії російської федерації проти України підтримує зв`язок з окупантами, може виступати інформатором окупаційних військ агресора.

Відповідач не має постійного місця проживання в Україні, не працює та не має стабільного джерела доходів для свого існування, крім коштів здобутих злочинним шляхом в результаті скоєння майнових злочинів, та його подальше перебування на території України суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України та охорони публічного порядку.

З метою встановлення особи доставленого громадянина, було проведено відповідну перевірку в ході якої, з використанням інформаційних обліків ДМС України та єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами встановлено наступне. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їхав на територію України 23.12.2017 р. за паспортним документом громадянина рф, серії № НОМЕР_1 від 30.08.2016 р., строком дії до 30.08.2021 р. Був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_2 , виданою УДМС в Чернігівській області 21.10.2016 р. строком дії до 20.10.2017 р.

У відповідача відсутні дійсні документи, що посвідчують його особу та підтверджують законність перебування на території України.

Також в ході перевірки було встановлено, що щодо відповідача здійснюється кримінальне провадження за обвинуваченням відповідача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст.147, ч.2 ст.189, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Відповідачем укладено контракт добровольця територіальної оборони Добровольчого формування № НОМЕР_3 територіальної громади міста Києва «Легіон Оболонь», документований довідкою №123 від 15.04.2022 р., який розірвано 15.06.2022 р.

Згідно додатку 1 до рішення Ради Національної безпеки та оборони України від 14.05.2021 р. «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затвердженого указом Президента України від 14.05.2021 р., відповідач перебуває у списку фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) за №657.

15.06.2022 р. відповідача затримано в порядку ч.2 ст. ст.262 КУпАП на строк визначений частиною 2 ст.263 КУпАП, а саме на 72 год.

15.06.2022 р. рішенням Івано-Франківського міського суду задоволено адміністративний позов про затримання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на шість місяців.

На даний час неможливо оформити документ, що посвідчує особу та дає право на перетин державного кордону України та завершити процедуру його ідентифікації протягом 6 місяців, встановленого рішенням суду, тому позивач просить цей строк продовжити на термін 6 місяців.

Представник позивача Чупірчук М.І. в судовому засіданні заявлений адміністративний позов підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, просив продовжити строк затримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Представник відповідача Юсупова К.С. в судовому засіданні просила суд залучити до участі в справі в якості поручителя консула Чеченської Республіки ОСОБА_4 . Щодо задоволення позову заперечила, зазначила, що відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відкрите кримінальне провадження, в рамках якого останній з 2018 року перебуває під запобіжним заходом заставою. Всі його документи, в тому числі паспорт, були вилучені в рамках цього кримінального провадження, як речові докази. Посвідка на постійне місце проживання ОСОБА_2 була продовжена до 03.09.2018 р. Звільненим із ОСОБА_5 був 04.09.2018 р. та звертався до органів ДМС в Чернігівській області на продовження даної посвідки. На даний час кримінальне провадження не завершене. ОСОБА_3 одружений, має сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , і має постійне місце проживання, має картку платника податків в Україні. У лютому 2022 р. при повномасштабному вторгненні рф на територію України, ОСОБА_3 допомагав захищати Україну вступивши до лав добровольчого формування, за що йому надана подяка. На запитання головуючого про те, які документи з доданих до матеріалів справи не оцінювалися при прийнятті рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації судом першої та апеляційної інстанцій, представник відповідача відповіла, що в до цієї справи додатково долучено свідоцтво про народження дитини відповідача, паспорт дружини відповідача та довідка про її постійне місце проживання, картка платника податків відповідача, подяка. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Шевченко О.С. в режимі відеоконференції в судовому засіданні заперечила щодо задоволення даного позову, зазначила, що протягом 6 місяців органами УДМС не здійснено дій щодо ідентифікації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не подано позову про видворення його за межі України. Для продовження строку затримання відсутні підстави. Маючи паспорт громадянина рф, під час повномаштабної війни, відповідач пішов захищати Україну, свою дружину та сина, а тому видворення його на територію рф загрожувало б його життю та здоров`ю. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в режимі відеоконференції в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, зазначив, що не розуміє чому його затримано. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Почесний Консул Чеченської Республіки ОСОБА_4 в судовому засіданні, в порядку ч. 5 ст. 289 КАС України, оголосив заяву про взяття на порукт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що подав суду відповідну заяву.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. До таких випадків належить, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, а також порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені уст. 289 КАС України.

Відповідно до ч.11 - 13ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із змісту наведених норм слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення реадмісії особи.

Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно із ч. 1 ст.30 вказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 3 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до ч.4 ст.30 зазначеного Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Зазначені правові норми кореспондуються з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/171/150 (далі Інструкція) та Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 № 1110(далі Положення).

Так, відповідно до п.2, п.4 розділу IV Інструкції; п.1 Положення до ПТПІ поміщуються іноземці: стосовно яких суд прийняв рішення про примусове видворення; стосовно яких суд прийняв рішення про затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затримані за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; затримані органами ДМС на строки та в порядку, передбачені законодавством України.

Іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців.

Так само, відповідно до п.5 Положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.06.2022 у справі №344/7097/22 було задоволено адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства строком на шість місяців (а.с.6-9).

За даними ЄДРСР зазначене рішення суду було оскаржене до суду апеляційної інстанції, і постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги представників відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2022 року по справі №344/7097/22 - без змін.

З досліджених рішень судів першої та апеляційної інстанції вбачається, що при прийнятті та перегляді рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації, судами першої та апеляційної інстанцій досліджувалися надані стороною відповідача докази, які долучені і до цієї справи, за винятком наступних доказів: свідоцтва про народження дитини відповідача, паспорт дружини відповідача та довідка про її постійне місце проживання, картка платника податків відповідача, подяка. Зазначене підтверджено в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_8 .

Відтак суд зазначає, що досліджені докази, які були предметом розгляду судом першої та апеляційної інстанцій та висновки судів за результатами дослідження таких доказів, не підлягають переоцінці. Суди оцінювали ризики за такими доказами та прийшли до висновку про задоволення позову. Тому судом, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації, беруться до уваги аргументи позивача щодо підстав для продовження строку затримання з метою ідентифікації та аргументи сторони відповідача, які не були предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті та перегляді рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації. Також підлягає оцінці подане клопотання про взяття на поруки.

Так, встановлено, що позивачем вчинялися дії з метою ідентифікації відповідача, а саме було направлено відповідний запит у Міністерство закордонних справ України.

Згідно листа Директора Департаменту консульської служби ОСОБА_9 від 06.07.2022 через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та рф розірвані. Діяльність посольств та консульських установ держаи-агресора на території України припинена. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень (а.с.10).

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що через припинення дипломатичних відносин позивач не мав об`єктивної можливості у визначений судом шестимісячний здійснити заходи щодо ідентифікації відповідача. Тобто наявна така підстава для продовження як неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

При оцінці наданих стороною відповідача додаткових доказів (свідоцтва про народження дитини відповідача, паспорт дружини відповідача та довідка про її постійне місце проживання, картка платника податків відповідача, подяка), суд зазначає, що такі докази та обставини, які вони підтверджують, не є вагомою підставою для відмови у позові.

При прийнятті рішення суд також зважає на те, що згідно додатку 1 до рішення Ради Національної безпеки та оборони України від 14.05.2021 р. «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затвердженого указом Президента України від 14.05.2021 р., відповідач перебуває у списку фізичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції) за №657.

Тому суд, зважаючи на вищезазначену обставину та фактично встановлені обставини справи, враховуючи особу відповідача, приходить до висновку, що у випадку відмови у позові відповідач може ухилитися від процедури його ідентифікації. Відтак, слід продовжити строк затримання відповідача з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Що стосується клопотання про взяття відповідача на поруки, то суд, при оцінці ризиків, вважає, що порука може не забезпечити виконання відповідачем покладених на нього обов`язків, а відтак в клопотанні про застосуванні поруки слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.6, 9, 72-77, 289,295,297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК