Справа № 440/10029/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/10029/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни /далі відповідач-1, ОСОБА_2 / та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області /далі відповідач-2/ про:

1) визнання дій Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, як державного органу, такими, що суперечать Конституції України, через порушення Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №З-р/2020, частини другої статті 19, статті 1512 Конституції України, шляхом обмеження, на протязі надмірно тривалого часу, виплати ОСОБА_1 допомоги до 5 травня за 2021 рік, як ветерану війни та особі з інвалідністю І групи внаслідок війни, через порушення її законних інтересів, які гарантовані частиною п`ятою статті 17 Конституції України та статтею 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з одночасним ігноруванням правових висновків в постанові Великої Палата Верховного Суду від 13 січня 2021 року (Справа № 440/2722/20, в пунктах 29-47) та порушенням гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права ОСОБА_1 мирно володіти своїм майном, (висновок (пункт 66) в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 440/2722/20 від 13 січня 2021 року), що призвело до завдання матеріальної шкоди, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, розміром - 13269,00 грн (17690,00 грн - 4421,00 грн);

2) стягнення з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді недоплаченої в 2021 році щорічної грошової допомоги до 05 травня на загальну суму 13269,00 грн, що пов`язано з діями, які базуються на скасованих нормах права, визнаних неконституційними, з урахуванням пояснень, наданих в позовної заяві, (щодо завдання відповідачем матеріальної шкоди) згідно, наданого в позові розрахунку неповної виплати допомоги за 2021 рік на підставі статті 56, частини третьої статті 152 Конституції України та положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на право мирно володіти своїм майном;

3) визнання персональної, адміністративної з ознаками кримінальної, відповідальності директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_2 за умисні дії з неналежної організації та контролю проведення у державному органі в незаконний спосіб, ігноруючи з 27 лютого 2020 року рішення Конституційного Суду України №З-р/2020, а також правові висновки з цього спору, в пунктах 29-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19 (Провадження № 11-325апп21), щодо виконання чинного законодавства стосовно виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, що призвело до порушення державних гарантій, встановлених частиною п`ятою статті 17 Конституції України для ветеранів війни, а також виконання функцій держави, а тому і її дискредитації, як правової, з порушенням присяги державного службовця, визначеною статтею 36 Закону України Про державну службу, з метою виведення з власності ОСОБА_1 , в незаконній спосіб, значної частини державної допомоги до 05 травня за 2021 рік, що призвело до завдання як матеріальної шкоди розміром -13269,00 грн (17690,00 грн - 4421,00 грн), так і моральної шкоди, з урахуванням пояснень, наданих в позовній заяві (щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди), що викликало у ОСОБА_1 неминуче почуття обурення та розпачу, через дискредитацію держави Україна, як правової та сприяє підриву довіри до держави на що зверталася увага Конституційного Суду України в Рішенні №12-р/2018 від 18 грудня 2018 року, щодо підриву довіри до держави та неприпустимості обмеження пільг і гарантій ветеранів війни, (абзаци другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення), а також визнається міжнародним правом через надмірну тривалу затримку у виконанні державним органом, яким є Центр, винесеного проти нього вже чергового судового рішення, враховуючи роз`яснення і висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20, яке напряму стосується протиправних та неконституційних дій Центру і його кeрівника;

4) стягнення з директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_2 , як посадової особи, яка уповноважена на належне виконання функцій держави, щодо забезпечення соціального захисту громадянам, які потребують підтримки з боку держави, на користь ОСОБА_1 грошових коштів за дії, що визнані неконституційними, для забезпечення відшкодування моральної шкоди на суму розміром 17690,00 грн, завданої внаслідок умисного порушення права ОСОБА_1 , відновленого Рішенням Конституційного суду України від 27 лютого 2020 року №З-р/2020, через зловживання службовим становищем з метою умисного порушення права ОСОБА_1 , встановленого чинним законом, шляхом неконституційних дій, з метою виведення з власності ОСОБА_1 частини державної допомоги розміром 13269,00 грн, що, з урахуванням пояснень, наданих в позовній заяві, викликало у ОСОБА_1 почуття обурення і розпачу, через дискредитацію держави України, як правової та сприяло підриву довіри до держави через надмірну тривалу затримку у виконанні державним органом, яким є Центр, винесених проти нього судових рішень, враховуючи роз`яснення і висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20, яке напряму стосується протиправних та неконституційних дій Центру і його керівника;

5) визнання протиправними дій на запит про інформацію від 29 вересня 2022 року директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, як посадової особи державного органу, ОСОБА_2 та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, як державної установи, що полягає у порушенні вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", через ненадання належної інформації ОСОБА_1 , щодо, завірених належним чином, копій розрахунків на доплату щорічної грошової допомоги до 5 травня;

6) зобов`язання директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області надати ОСОБА_1 повну інформацію по розрахункам на доплату щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 відповідно до запиту про інформацію від 29 вересня 2022 року /а.с. 1-11/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у частині позовних вимог про: 1) визнання дій Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, як державного органу, такими, що суперечать Конституції України, через порушення Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №З-р/2020, частини другої статті 19, статті 1512 Конституції України, шляхом обмеження, на протязі надмірно тривалого часу, виплати ОСОБА_1 допомоги до 5 травня за 2021 рік, як ветерану війни та особі з інвалідністю І групи внаслідок війни, через порушення її законних інтересів, які гарантовані частиною п`ятою статті 17 Конституції України та статтею 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з одночасним ігноруванням правових висновків в постанові Великої Палата Верховного Суду від 13 січня 2021 року (Справа № 440/2722/20, в пунктах 29-47) та порушенням гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права ОСОБА_1 мирно володіти своїм майном, (висновок (пункт 66) в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 440/2722/20 від 13 січня 2021 року), що призвело до завдання матеріальної шкоди, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, розміром - 13269,00 грн (17690,00 грн - 4421,00 грн); 2) стягнення з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді недоплаченої в 2021 році щорічної грошової допомоги до 05 травня на загальну суму 13269,00 грн, що пов`язано з діями, які базуються на скасованих нормах права, визнаних неконституційними, з урахуванням пояснень, наданих в позовної заяві, (щодо завдання відповідачем матеріальної шкоди) згідно, наданого в позові розрахунку неповної виплати допомоги за 2021 рік на підставі статті 56, частини третьої статті 152 Конституції України та положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на право мирно володіти своїм майном; 3) визнання персональної, адміністративної з ознаками кримінальної, відповідальності директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_2 за умисні дії з неналежної організації та контролю проведення у державному органі в незаконний спосіб, ігноруючи з 27 лютого 2020 року рішення Конституційного Суду України №З-р/2020, а також правові висновки з цього спору, в пунктах 29-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19 (Провадження № 11-325апп21), щодо виконання чинного законодавства стосовно виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, що призвело до порушення державних гарантій, встановлених частиною п`ятою статті 17 Конституції України для ветеранів війни, а також виконання функцій держави, а тому і її дискредитації, як правової, з порушенням присяги державного службовця, визначеною статтею 36 Закону України Про державну службу, з метою виведення з власності ОСОБА_1 , в незаконній спосіб, значної частини державної допомоги до 05 травня за 2021 рік, що призвело до завдання як матеріальної шкоди розміром -13269,00 грн (17690,00 грн - 4421,00 грн), так і моральної шкоди, з урахуванням пояснень, наданих в позовній заяві (щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди), що викликало у ОСОБА_1 неминуче почуття обурення та розпачу, через дискредитацію держави Україна, як правової та сприяє підриву довіри до держави на що зверталася увага Конституційного Суду України в Рішенні №12-р/2018 від 18 грудня 2018 року, щодо підриву довіри до держави та неприпустимості обмеження пільг і гарантій ветеранів війни, (абзаци другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення), а також визнається міжнародним правом через надмірну тривалу затримку у виконанні державним органом, яким є Центр, винесеного проти нього вже чергового судового рішення, враховуючи роз`яснення і висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20, яке напряму стосується протиправних та неконституційних дій Центру і його керівника; 4) стягнення з директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_2 , як посадової особи, яка уповноважена на належне виконання функцій держави, щодо забезпечення соціального захисту громадянам, які потребують підтримки з боку держави, на користь ОСОБА_1 грошових коштів за дії, що визнані неконституційними, для забезпечення відшкодування моральної шкоди на суму розміром 17690,00 грн, завданої внаслідок умисного порушення права ОСОБА_1 , відновленого Рішенням Конституційного суду України від 27 лютого 2020 року №З-р/2020, через зловживання службовим становищем з метою умисного порушення права ОСОБА_1 , встановленого чинним законом, шляхом неконституційних дій, з метою виведення з власності ОСОБА_1 частини державної допомоги розміром 13269,00 грн, що, з урахуванням пояснень, наданих в позовній заяві, викликало у ОСОБА_1 почуття обурення і розпачу, через дискредитацію держави України, як правової та сприяло підриву довіри до держави через надмірну тривалу затримку у виконанні державним органом, яким є Центр, винесених проти нього судових рішень, враховуючи роз`яснення і висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20, яке напряму стосується протиправних та неконституційних дій Центру і його керівника.

Також вказаною ухвалою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/10029/22 за позовом ОСОБА_1 до директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у частині позовних вимог про: визнання протиправними дій на запит про інформацію від 29 вересня 2022 року директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, як посадової особи державного органу, ОСОБА_2 та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, як державної установи, що полягає у порушенні вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", через ненадання належної інформації ОСОБА_1 , щодо, завірених належним чином, копій розрахунків на доплату щорічної грошової допомоги до 5 травня; зобов`язання директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області надати ОСОБА_1 повну інформацію по розрахункам на доплату щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 відповідно до запиту про інформацію від 29 вересня 2022 року, а також вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Позов у частині, що розглядається у цій справі, обґрунтований тим, що позивач звернулася до відповідачів із запитом про інформацію від 29 вересня 2022 року, проте всупереч вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідачами не надано повної інформації щодо розрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, який належало виконати відповідачам ще 04 вересня 2021 року на виконання рішення суду.

Відповідачі позов не визнали та у відзиві на позовну заяву /а.с. 36-40/ зазначили, що директор Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмила Іванівна не є належним відповідачем у справі щодо порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки відповідно до положень вказаного закону не є розпорядником публічної інформації та відповідно не володіє публічною інформацією. Додаток 1 до наказу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №59 від 14 жовтня 2011 року містить перелік відомостей, що становлять публічну інформацію, який є загальнодоступним та оприлюдненим на сайті відповідача-2, проте запитувана позивачем згідно запиту від 29 вересня 2022 року інформація до вказаного переліку не включена. Оскільки запитувана позивачем інформація не є публічною, запит позивача від 29 вересня 2022 року розглядався відповідачем-2 як звернення громадян відповідно до Закону України Про звернення громадян. Додатком 2 до наказу Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №59 від 14 жовтня 2011 року визначено перелік відомостей, що становить службову інформацію Центру, до якої віднесено, зокрема, бюджетні запити головних розпорядників обласного і державного бюджетів та листування з органами державного управління з питань бюджету. Таким чином, розрахунки суми коштів на виконання рішень суду, які направляються до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, як головного розпорядника бюджетних коштів на рівні області, для подальшого направлення заявки на виділення коштів з державного бюджету, є службовою інформацією, доступ до якої обмежений. Крім того, такі розрахунки містять перелік прізвищ, імен та по батькові інших осіб, а тому відповідно до Закону України Про захист персональних даних їх розголошення потребує згоди таких осіб на таке розголошення, та за відсутності відповідної згоди відповідач-2 не має права надавати копії зазначених розрахунків позивачу на її вимогу, викладену у запиті від 29 вересня 2022 року.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області із інформативним запитом від 29 вересня 2022 року /а.с. 14, 46/, в якому просила відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати завірені належним чином копії документів розрахунку на доплату грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року в адміністративній справі № 440/6331/20 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року в адміністративній справі №440/7622/21.

В обґрунтування вказаного запиту зазначила, що вона як інвалід 1 групи внаслідок війни (посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_1 ), з липня 2006 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в Київському районі м. Полтави та повинна отримувати відповідно до чинного Закону України Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №367 від 25 грудня 1998 року щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня розміром 10 мінімальних пенсій за віком. 01 березня 2021 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративної справі № 440/6331/20 визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області та зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. 27 травня 2021 року рішення суду у справі №440/6331/20 набрало законної сили. 04 серпня 2021 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративної справі № 440/7622/21 визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області та зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. 04 вересня 2021 року рішення суду у справі №440/7622/21 набрало законної сили.

Листом Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №К-1368/9 від 14 жовтня 2022 року /а.с. 45/ ОСОБА_1 повідомлено, що її звернення щодо виконання рішення суду та виплати щорічної разової грошової допомоги розглянуто Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в межах повноважень та повідомлено наступне. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року зобов`язано Центр нарахувати та виплатити на її користь недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Зазначене рішення виконано шляхом зарахування коштів у сумі 12260,00 грн на її вкладний рахунок, відкритий в АТ КБ Приватбанк 24 вересня 2021 року. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року зобов`язано Центр нарахувати та виплатити на її користь недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. На виконання зазначеного судового рішення 11 серпня 2021 року Центром проведено розрахунки суми коштів, які підлягають виплаті, та направлено до Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрацїі, як головного розпорядника бюджетних коштів на рівні області, для подальшого направлення заявки на виділення коштів з державного бюджету на виконання рішення суду до Міністерства соціальної політики України. Виплата коштів за рішенням суду буде проводитися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 року №902 Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року №538 по мірі надходження коштів.

Вважаючи, що відповідачами вчинено протиправні дії стосовно ненадання належної інформації щодо завірених належним чином копій розрахунків на доплату щорічної грошової допомоги до 5 травня в порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI /далі Закон № 2939-VI/.

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 2 Закону № 2939-VI визначено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації, зокрема на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, та надання інформації за запитами на інформацію.

Частинами першою-п`ятою та восьмою статті 6 Закону № 2939-VI встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву"). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Згідно із статтею 7 Закону № 2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 9 Закону № 2939-VI встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 2939-VI кожна особа має право: 1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом; 2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; 3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону; 4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів; 5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Згідно із частиною третьою цієї статті розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Положеннями статті 12 Закону № 2939-VI передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частинами першою та другою статті 13 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов`язково зазначивши в запиті своє ім`я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.

Згідно із статтею 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями частин першої п`ятої статті 22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

З наведеного правового регулювання слідує, що публічною є інформація, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Доступ до такої інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитом на інформацію. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Кожна особа має право на доступ до інформації про неї, яка збирається та зберігається розпорядником інформації, а розпорядник інформації, який володіє інформацією про особу, зобов`язаний надати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу особи, якої вона стосується, крім випадків, передбачених законом. Розпорядниками інформації є відповідні органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями; юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації; суб`єкти господарювання, які володіють інформацією, що становить суспільний інтерес. Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону. У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови.

Судовим розглядом встановлено, що в інформативному запиті від 29 вересня 2022 року, надісланому відповідачу-2, позивач відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" просила надати їй завірені належним чином копії документів, розрахунку на доплату грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року в адміністративній справі № 440/6331/20 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року в адміністративній справі №440/7622/21, що прийняті стосовно неї.

Листом Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №К-1368/9 від 14 жовтня 2022 року позивачу повідомлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року виконано шляхом зарахування коштів у сумі 12260,00 грн на її вкладний рахунок, відкритий в АТ КБ Приватбанк 24 вересня 2021 року. А на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року Центром 11 серпня 2021 року проведено розрахунки суми коштів, які підлягають виплаті, та направлено до Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрацїі, як головного розпорядника бюджетних коштів на рівні області, для подальшого направлення заявки на виділення коштів з державного бюджету на виконання рішення суду до Міністерства соціальної політики України.

При цьому жодних додатків цей лист не містив, тобто не містив документів, на які Центр посилався на підтвердження зазначеної у листі інформації. Так само у вказаному листі Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в порушення статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не викладено мотивів (підстав) щодо ненадання позивачу запитуваного розрахунку на доплату грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року в адміністративній справі № 440/6331/20 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року в адміністративній справі №440/7622/21, що стосувався безпосередньо її, а також не роз`яснено (як у відзиві на позовну заяву), що інша запитувана позивачем інформація належить до інформації з обмеженим доступом (зокрема, службової), яку надати позивачу немає законних підстав.

Довід відповідачів щодо розгляду запиту позивача від 29 вересня 2022 року як звернення відповідно до Закону України Про звернення громадян суд відхиляє як безпідставний, оскільки в інформативному запиті від 29 вересня 2022 року позивач як на підставу подання такого запиту посилалася на Закон України "Про доступ до публічної інформації", тоді як лист Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №К-1368/9 від 14 жовтня 2022 року не містить будь-якого посилання на неможливість надання інформації на запит позивача від 29 вересня 2022 року відповідно до положень Закону України "Про доступ до публічної інформації" та повідомлення про те, що її запит від 29 вересня 2022 року розглянуто як звернення згідно положень Закону України Про звернення громадян.

Тож, проаналізувавши наведені положення Закону України "Про доступ до публічної інформації" та дослідивши зміст інформативного запиту ОСОБА_1 від 29 вересня 2022 року та листа Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області №К-1368/9 від 14 жовтня 2022 року, суд доходить висновку, що Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області вчинив дії щодо неналежного розгляду інформативного запиту ОСОБА_1 від 29 вересня 2022 року та не надав позивачу в повному обсязі запитувану нею інформацію, зокрема розрахунок на доплату грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та за 2021 рік відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року в адміністративній справі № 440/6331/20 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року в адміністративній справі №440/7622/21.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо неналежного розгляду інформативного запиту позивача від 29 вересня 2022 року та зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області повторно розглянути інформативний запит позивача від 29 вересня 2022 року та надати їй запитувану інформацію в повному обсязі або надати вмотивовану відмову у задоволенні такого запиту на інформацію.

Оскільки в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядником запитуваної позивачем інформації є саме Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області як державний орган, а директор Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмила Іванівна є лише службовою особою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, то позовні вимоги, які звернуті позивачем до відповідача-1, задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не понесла та доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до директора Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Гречаник Людмили Іванівни (вул. Ціолковського, буд. 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023) та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул. Ціолковського, буд. 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ідентифікаційний код 02770127) про визнання протиправними дій та стягнення відшкодування шкоди, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо неналежного розгляду інформативного запиту ОСОБА_1 від 29 вересня 2022 року.

Зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області повторно розглянути інформативний запит ОСОБА_1 від 29 вересня 2022 року та надати запитувану інформацію в повному обсязі або надати вмотивовану відмову у задоволенні такого запиту на інформацію.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк