Справа № 140/5969/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5969/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МАКСОР ГРУП до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю МАКСОР ГРУП (далі ТзОВ МАКСОР ГРУП, позивач) звернулося в суд з позовом до Волинської митниці (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000005/2 від 11.01.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000057 від 11.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2022 представником ТзОВ МАКСОР ГРУП, на підставі укладеного з компанією АCERIUS INVESTMENTS LIMITED (продавець) контракту №240321/2021 від 24.03.2021 на митну територію України ввезено товар: прямокутні багатошарові пакети бег ін бокс з пластмаси для пакування товарів і Vacuum bag, та подано для митного оформлення митну декларацію (далі - МД) №UA205140/2022/012142 від 11.01.2022, у графі 42 якої вказано вартість товару у розмірі 5123,00 EUR та застосовано 1 метод визначення митної вартості товару за ціною контракту, що становить 159419,71 грн (еквівалентно 5123,00 EUR).

Для розмитнення товару подано такі документи: митну декларацію №UA205140/2022/012142 від 11.01.2022; платіжне доручення в іноземній валюті №2 (000008) від 10.01.2022; проформу-інвойс №AZ-0402 від 10.01.2022; рахунок-фактуру №0402 від 10.01.2022; прайс-лист від 01.01.2022; контракт №240321/2021 від 24.03.2021; договір перевезення №25/03 від 25.03.2021; свідоцтво якості №AZ002/56 від 10.01.2022, з яких вбачається, що сторони погодили вартість товару за 422250 шт. 5123,40 EUR.

Проте, 11.01.2022 Волинською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000005/2, визначено вартість вказаного товару за резервним методом на рівні 7892,68 EUR та видано картку відмови №UA205140/2022/000057 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач не погоджується із вказаними рішенням та карткою відмови, оскільки надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару в сумі 5123,00 EUR.

Щодо виявлених митним органом розбіжностей, зазначає, що в оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що в інвойсі від 10.01.2022 відправником є AZ-PACK, проте в CMR відправником є компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED. Разом з тим, проформа-інвойс №AZ-0402 від 10.01.2022 підтверджує те, що компанія AZ-PACK виступала продавцем товару (пакетів) та реалізувала його компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED, саме тому в даному документі компанія AZ-PACK виступає продавцем, а компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED покупцем вищевказаного товару. Однак, в подальшому компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED на підставі контракту від 24.03.2021 №240321/2021 та відповідно до рахунку-фактури №0402 від 10.01.2022 реалізувала даний товар позивачу ТзОВ МАКСОР ГРУП, а тому в CMR А№0031001 компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED виступає вже відправником даного товару, а позивач його покупцем.

Посилання митного органу на те, що в наданій фактурі на закупівлю №AZ-0402 від 10.01.2022 передбачена передоплата, однак платіжного доручення не подано до митного оформлення спростовується поданим декларантом митному органу платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №2 (000008) від 10.01.2022 на суму 5123,00 EUR, де в призначенні платежу вказано 100% prepayment for packages Bag in box, for kontrakt 240321/2021 inv 0402, оскільки пункт 3.2. контракту №240321/2021 від 24.03.2021 передбачає такі види оплати товару: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця, оплата по факту після отримання товару та оплата товару в розстрочку. В даному випадку відбулась передоплата товару в день його поставки, що не є порушенням умов контракту та жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару.

Вказує на те, що покупцем - ТзОВ МАКСОР ГРУП у VTB Bank, Frankfurt/Main, Germany було відкрито єдиний рахунок UA2015001 для оплати, як в доларах США, так і в EUR, без розмежування окремо на кожну валюту, тому дані рахунки і збігаються, а в платіжному дорученні №2 (000008) від 10.01.2022 вказаний цей єдиний номер рахунку і окремо в графі 32: Цифровий та символьний коди іноземної валюти або банківського металу зазначено валюту платежу - EUR.

Крім того, позивач зазначає, що зазначена в прайс-листі дата 01.01.2021 є технічною опискою, оскільки замість 2022 року вказано 2021, яка ніяким чином не впливає на визначення митної вартості товару і відповідно не може бути покладена в основу такого визначення.

Зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом не було наведено належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а тому витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву від 26.10.2022 представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції вказав, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахуванням поданих разом з МД документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України митним органом було встановлено наступні розбіжності: в інвойсі зазначено що відправником є AZ-PACK, проте в CMR відправником є компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED; в контракті №240321/2021 від 24.03.2021 в реквізитах покупця зазначено рахунок для оплати в EUR №2015001 що збігається з рахунком для оплати в Дол.США №2015001, в платіжному дорученні в іноземній валюті №1 від 10.01.2022 зазначено такий рахунок, проте не відомо в якій валюті; в наданій фактурі на закупівлю №AZ-0402 від 10.01.2022 передбачена передоплата, однак платіжного доручення не подано до митного оформлення; прайс-лист датований 01.01.2021, проте поставка здійснюється 10.01.2022. Також прайс-лист наданий для компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED на товар що імпортується, проте наданий прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців.

По поданій МД №UA205140/2022/012142 від 11.01.2022 відбулось спрацювання системи АСАУР, що передбачало необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товар. У зв`язку з наведеними обставинами, декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи, однак декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №11/01-1 від 11.01.2022. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості. Митну вартість спірного товару було визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митного органу, а саме на рівні 3,03 дол. США/кг за митною декларацією №UA205140/2021/106203 від 09.12.2021.

Вважає, що прийняте рішення про коригування митної вартості №UA205140/2022/000005/2 від 11.01.2022 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000057 від 11.01.2022 є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

З наведених підстав просить у задоволені позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2021 між компанією АCERIUS INVESTMENTS LIMITED (продавець) та ТзОВ МАКСОР ГРУП (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №240321/2021, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити нові автомобілі і автомобілі вживані, нові та вживані трактори, комбайни, автобуси, навантажувачі, мотоцикли, промислове, виробниче обладнання, автомобільні деталі, запчастини, приладдя та пристрої, в тому числі кузова для моторних транспортних засобів, товари народного споживання, побутова хімія, побутова техніка, продукти харчування, текстиль та вироби з текстилю, взуття, головні убори, шкіргалантерея, вироби з чорних металів, дитячі іграшки, меблі, готові вироби (товар) на умовах, зокрема, СІР-Луцьк, DAP-Луцьк згідно з інвойсом на кожну поставку; обсяг поставки за цим контрактом визначається відповідно до інвойсу на кожну поставку; ціна товару вказується на умовах по кожному виду товару в інвойсах; ціна товару включає вартість доставки та розвантаження товару.

11.01.2022 декларантом ТзОВ МІ-7 в інтересах ТзОВ МАКСОР ГРУП подано до Волинської митниці МД №UA205140/2022/012142 з метою митного оформлення товару: прямокутні багатошарові пакети бег ін бокс з пластмаси для пакування товарів Bag in box, ITap 10L metalized 035.400*500/m 15500 шт., Vacuum bag 450x550 60um 10L 10000 шт., Vacuum bag 200x300 90um 2L 10000 шт., Vacuum bag 200x300 70um 2L 14000 шт., Vacuum bag 400x500 70um 10L 10000 шт., Vacuum bag 250x500 70um 5L 20000 шт., Vacuum bag 120x250e 70um ik. 1,5L 20000 шт., Vacuum bag 160x175D 1,5L 20000 шт., Vacuum bag 100x200D 1,5L 300000 шт., SUP 3L Apple 2000 шт., SUP 5L Apple 750 шт., товщиною 0,12 мм, стінки пакета виготовлено з внутрішньої плівки з полімеру етилену товщиною 0,05 мм та з зовнішньої плівки з поліаміду та полімеру етилену товщиною 0,07 мм. Країна виробництва: Литва. Виробник AZ- PACK, у графі 42 якої вказано вартість товару у розмірі 5123,00 EUR та застосовано 1 метод визначення митної вартості товару за ціною контракту, що становить 159419,71 грн (еквівалентно 5123,00 EUR) (а.с.68).

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №240321/2021 від 24.03.2021; рахунок-фактуру (інвойс) №0402 від 10.01.2022; автотранспортну накладну А№0031001 від 10.01.2022; декларацію походження товару №0402 від 10.01.2022; платіжне доручення в іноземній валюті №2 (000008) від 10.01.2022, проформу-інвойс №AZ-0402 від 10.01.2022; прайс-лист від 01.01.2021, договір перевезення №25/03 від 25.03.2021, свідоцтво якості №AZ002/56 від 10.01.2022, лист роз`яснення від 10.01.2022 та копію митної декларації країни відправлення №22LTVC0100EK00CF51 від 10.01.2022 (а.с.13-34,37-38).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару та дослідивши подані декларантом документи митним органом вказано, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

в інвойсі зазначено що відправником є AZ-PACK, проте в CMR відправником є компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED;

в контракті №240321/2021 від 24.03.2021 в реквізитах покупця зазначено рахунок для оплати в EUR №2015001 що збігається з рахунком для оплати в Дол.США №2015001, в платіжному дорученні в іноземній валюті №1 від 10.01.2022 зазначено такий рахунок, проте невідомо в якій валюті;

в наданій фактурі на закупівлю №AZ-0402 від 10.01.2022 передбачена передоплата, однак платіжного доручення не подано до митного оформлення;

прайс-лист датований 01.01.2021, проте поставка здійснюється 10.01.2022. Також прайс-лист наданий для на товар що імпортується. Проте наданий прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців.

Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягає сплаті за імпортовані товари. У зв`язку з наведеним згідно статей 53, 54, 64 МК України відповідачем запропоновано надати позивачу: банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ; виписку з бухгалтерської документації ТзОВ МАКСОР ГРУП (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); договір (угоду, контракт) із третіми особами про поставку товару, митна вартість яких визначається; рахунки про здійсненні платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

11.01.2022 декларант ТзОВ МІ-7 подав до Волинської митниці заяву №11/01-1 про те, що додаткових документів для підтвердження митної вартості товару немає та просив прийняти рішення без врахування термінів передбачених ч. 3 ст. 53 МК України (а.с.77).

11.01.2022 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000005/2, відповідно до якого відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів у зв`язку із неподанням документів згідно з переліком, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу на рівні 3,03 дол.США/кг за митною декларацією №UA205140/2021/106203 від 09.12.2021 з врахуванням положень статті 64 МК України.

Крім того, Волинська митниця також видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000057.

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №UA205140/2022/002259 від 12.01.2022 з наданням гарантій передбачених ч. 7 ст. 55 МК України (а.с.11).

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

За приписами частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, якщо не доведено інше.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень законодавства вбачається, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Той факт, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам по собі не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі документи, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідно до умов контракту №240321/2021 від 24.03.2021 та рахунку-фактури (інвойсу) №0402 від 10.01.2022 позивач придбав у компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED товар за наступними цінами прямокутні багатошарові пакети бег ін бокс з пластмаси для пакування товарів Bag in box, ITap 10L metalized 035.400*500/m 15500 шт. (105,00 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 450x550 60um 10L 10000 шт. (41,40 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 200x300 90um 2L 10000 шт. (15,90 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 200x300 70um 2L 14000 шт. (12,00 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 400x500 70um 10L 10000 шт. (40,00 EUR за 1000 шт.);Vacuum bag 250x500 70um 5L 20000 шт. (25,00 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 120x250e 70um ik. 1,5L 20000 шт. (6,00 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 160x175D 1,5L 20000 шт. (4,62 EUR за 1000 шт.); Vacuum bag 100x200D 1,5L 300000 шт. (3,30 EUR за 1000 шт.); SUP 3L Apple 2000 шт. (225,00 EUR за 1000 шт.); SUP 5L Apple 750 шт. (270,00 EUR за 1000 шт.), всього на загальну суму 5123,00 EUR (а.с.29).

Суд звертає увагу на те, що заявлена у МД №UA205140/2022/012142 від 11.01.2022 митна вартість товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №0402 від 10.01.2022 та становить 5123,00 EUR.

Пункт 4 частини другої статті 53 МК України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №2 (000008) від 10.01.2022 підтверджує сплату позивачем контрагенту АCERIUS INVESTMENTS LIMITED коштів за товар в сумі 5123,00 EUR (а.с.12).

У свою чергу, суд зауважує, що сума зазначена у вказаному платіжному дорученні 5123,00 EUR повністю відповідає сумі, зазначеній у рахунку-фактурі (інвойсі) №0402 від 10.01.2022, при цьому, у графі 70 Призначення платежу зазначено, що кошти сплачуються за пакети Bag in box по контракту №240321/2021, інвойс 0402. Відтак, враховуючи те, що у платіжному дорученні є посилання на контракт №240321/2021, інвойс 0402 та товар, який оплачується - пакети Bag in box, при цьому, сума зазначена у ньому відповідає сумі, зазначеній у рахунку-фактурі (інвойсі) №0402 від 10.01.2022, тому вказані обставини дають можливість ідентифікувати проведену оплату саме за вказаний товар.

Посилання митного органу в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару на те, що в платіжному дорученні в іноземній валюті №1 від 10.01.2022 зазначено рахунок невідомо в якій валюті є безпідставними, оскільки оплата за поданий до митного оформлення товар за МД №UA205140/2022/012142 від 11.02.2022 проведена на підставі платіжного доручення в іноземній валюті №2 (000008) від 10.01.2022, натомість платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 10.01.2022, на яке посилається відповідач не подавалось позивачем до МД №UA205140/2022/012142 від 11.02.2022.

Як зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів від 11.02.2022 №UA205140/2022/000005/2, підставою для витребування митним органом додаткових документів стало і те, що згідно інвойсу № 0402 від 10.01.2022 відправником є третя сторона AZ-PACK UAB.

З цього приводу суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ТзОВ МАКСОР ГРУП придбало товар (пакети для пакування товарів) саме у компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED.

Рахунок-фактура (інвойс) №0402 від 10.01.2022 на вказаний товар виданий компанією АCERIUS INVESTMENTS LIMITED та кошти за товар сплачені саме вказаній компанії.

Як вбачається з рахунку-фактури №0402 від 10.01.2022, у ньому дійсно зазначено відправника - компанія AZ-PACK UAB. Водночас в ході розгляду даної справи судом встановлено, що контрагент позивача - компанія АCERIUS INVESTMENTS LIMITED придбала вищевказаний товар у виробника - компанії AZ-PACK UAB, про що свідчить проформа інвойс №AZ-0402 від 10.01.2022 та прайс-лист від 01.01.2021. Факт того, що виробником спірного товару є компанія AZ-PACK UAB підтверджується відповідним записом у рахунку-фактурі №0401 від 10.01.2022 (а.с.13,16,29).

Суд зауважує, що зазначення у рахунку-фактурі (інвойсі) №0402 від 10.02.2022 відправника - компанія AZ-PACK UAB, пояснюється тим, що згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №0031001 придбаний позивачем у компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED товар був завантажений саме з місця пр. Прамонес, 4К, LT-51329, Каунас, Литва, що є адресою компанії AZ-PACK. На думку суду, зазначення в рахунку-фактурі відправником товару підприємства, яке не є стороною контракту, не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства. Водночас договірні відносини іноземного контрагента компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED з третьою особою (відправником) товару, не стосується митного оформлення товару за МД №UA205140/2022/012142 від 11.02.2022.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, не довів, що позивач при придбанні вищевказаного товару вступав у договірні відносини з компанією AZ-PACK UAB чи іншими третіми особами.

Щодо зауважень митного органу про те, що в наданій проформі-інвойсі №AZ-0402 від 10.01.2022 передбачена передплата, однак платіжного документа по цій операції не подано до митного оформлення, то суд зазначає, що такий документ стосується саме операції щодо придбання компанією АCERIUS INVESTMENTS LIMITED товару у компанії AZ-PACK, водночас, як зазначалось вище, позивач не був учасником такої операції, а тому твердження митного органу з даного приводу є безпідставним.

У свою чергу, судом встановлено, що пунктом 3.2 контракту №240321/2021 від 24.03.2021 сторонами погоджено такі види оплати: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця; оплата за фактом після отримання товару банківським переказом на рахунок продавця та оплата товару в розстрочку. Декларантом до митного оформлення товару було подано платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №2 (000008) від 10.01.2022 на суму 5123,00 EUR, де в призначенні платежу вказано 100% prepayment for packages Bag in box, for kontrakt 240321/2021 inv 0402, що підтверджує передоплату товару. При цьому, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості (вказані висновки узгоджуються із правовою позицією, наведеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20).

Щодо твердження митного органу про те, що прайс-лист виробника товару датований 01.01.2021, а поставка здійснювалася 10.01.2022, крім того такий прайс-лист відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, суд зазначає, що позивач стверджує про технічну описку щодо зазначення 2021 року замість 2022 року, при цьому, вказаний прайс-лист адресовано не лише компанії АCERIUS INVESTMENTS LIMITED, а відтак він адресований невизначеному колу осіб. Крім того, форма та зміст наданого прайс-листа визначається виключно виробником, з урахуванням вимог, необхідних для ідентифікації товарів, а саме відомостей про: найменування товару, одиниці виміру, ціну, валюту, країну походження, контактні дані виробника (постачальника), банківські реквізити.

З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, відсутні ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

З урахуванням наведеного, висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, є безпідставними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, суд зазначає, що можливість поставки товару покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною у митного органу ціновою інформацією. Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливость здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000005/2 від 11.01.2022 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000057 від 11.01.2022 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, відтак, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов про визнання протиправними та скасування вказаних рішень підлягає до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 4 962,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №1563 від 08.08.2022.

У позовній заяві позивача просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Разом з тим, з огляду на ненадання позивачем жодних документів, які підтверджують факт понесення витрат на правничу допомогу (договір, детальний опис наданих послуг, платіжні документи тощо), підстави для присудження на користь позивача витрат на правничу допомогу відсутні.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000005/2 від 11.01.2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/000057 від 11.01.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МАКСОР ГРУП (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 54, ) судовий збір у розмірі 4 962,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук