Справа № 160/15272/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року м.Дніпросправа № 160/15272/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі № 160/15272/21 (суддя Рищенко А.Ю., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, яка оформлена Актом від 25.03.2019 №15290/04-36-13-04/ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 14.06.2019 №, форми «Р» від 14.06.2019 №;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ф» від 06.02.2020 №3329-51.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач, у період з 20.03.2019 по 22.03.2019, здійснив документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 , по результатах якої складено акт від 25.03.2019 №15290/04-36-13-04/ НОМЕР_1 з порушенням процедури її проведення, а саме, без належного повідомлення як на початок проведення перевірки, так і на час складення акта перевірки. Вважає, що оскільки на момент проведення перевірки не було доказів того, що позивач отримала копію наказу та письмове повідомлення про проведення перевірки до її початку, відповідач порушуючи норми ПК України, розпочав і провів перевірку. З урахуванням чого, позивач вважає податкові повідомлення-рішення №, № від 14.06.2019 та податкову вимогу №3329-51 від 06.02.2020, які прийняті на підставі акту №15290/04-36-13-04/ від 25.03.2019, протиправними та такими, що підлягали скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодилась позивач та подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що позивач не була належним чином повідомлена про проведення перевірки. Вказує, що підтвердженням надання послуг поштового зв`язку повинен бути відповідний розрахунковий документ, відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 820/1186/17.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 20.03.2019 по 22.03.2019 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 25.03.2019 №15290/04-36-13-04/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки).

Згідно з актом перевірки, податковий орган дійшов висновку, що позивач порушив вимоги:

- п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, з урахуванням норм п.п.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 138 090,59 грн.;

- п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХЗ ПК України, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2017 рік в розмірі 11 507,55 грн.

14.06.2019 на підставі вказаних висновків перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про донарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 138 090,59 грн. та 34 522,65 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про донарахування військового збору в сумі 11 507,55 грн. та 2 876,89 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, 06.02.2020 відповідачем складено податкову вимогу №3329-51 на загальну суму 234 320,75 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішеннями, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Так, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок та особливості проведення документальних невиїзних перевірок визначені у статті 79 Податкового кодексу України.

Так, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 статі 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

При цьому Податковий кодекс України чітко регламентує, що лише чітке виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом абзацу шостого пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи встановлено, що перевірка позивача проведена на підставі наказу про проведення документальної позапланової перевірки №624-п від 01.02.2019, копія якого направлена на адресу позивача разом з письмовим повідомленням про проведення позапланової виїзної перевірки від 01.02.2019 №192. Поряд з цим, 22.02.2019 на адресу податкового органу повернувся конверт із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 30-34).

Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копія наказу про проведення документальної позапланової перевірки №624-п від 01.02.2019, письмове повідомленням про проведення позапланової виїзної перевірки від 01.02.2019 №192 та спірні податкові повідомлення-рішення направлялись на адресу позивача: АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації позивача саме за цією адресою підтверджується також відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України (а.с. 35), отже, на переконання колегії суддів, наведенні вище рішення контролюючого органу були направлені за вірною адресою позивача.

Копія рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які повернулися з позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання», досліджені судом першої інстанції та є належним доказом направлення наказу про проведення документальної позапланової перевірки №624-п від 01.02.2019, повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки від 01.02.2019 №192 та спірних податкових повідомлень-рішень у відповідності до вимог ст.42 ПК України.

Враховуючи, наведене, відповідачем в повній мірі та належним чином виконано обов`язок щодо завчасного повідомлення позивача про проведення перевірки, у зв`язку з чим суд відхиляє аргументи позивача щодо порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки.

Стосовно посилань позивача на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 20 червня 2018 року у справі №820/1186/17, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки дане судове рішення стосувалось оцінки дотримання позивачами вимог частини третьої статті 106 КАС України у випадках надання на підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками копії фіскального чека без опису вкладення поштового відправлення.

В частині правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень апеляційна скарга не містить обгрунтувань, тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.

У даному випадку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі № 160/15272/21 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак