Справа № 140/16594/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16594/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання дій протиправними щодо нездійснення перерахунку виплаченої індексації з 01.03.2018 відповідно до абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язання здійснити перерахунок раніше виплаченої індексації з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; стягнення 96206,75 грн. недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ; згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2020 №66 позивача з 03.04.2020 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення.

Зазначає, що під час проходження військової служби за період з січня 2016 по день звільнення йому не була нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення відповідно до чинного законодавства України, чим було порушено його права. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 140/4511/21 бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 визнано судом протиправною, а Військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018. На виконання вказаного рішення суду відповідачем 18.11.2021 здійснено виплату індексації грошового забезпечення в сумі 38579,30 грн.

Однак в подальшому позивач дізнався, що при здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення відповідачем не було враховано вимоги абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078). Позивач вказує, що у разі перегляду правильно встановленого базового місяця та враховуючи вимоги пункту 5 Порядку №1078 недоплата індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по день звільнення становить 96206,75 грн. В підтвердження обрахованої суми вказує, що відповідно до довідки про грошове забезпечення в березні 2018 розмір його грошового забезпечення зріс на 410,48 грн (8622,80 грн. - 8212,32грн.), відтак сума індексації у березні 2018 (4 258,75 грн.) перевищує суму зростання грошового забезпечення у вигляді оплати праці (грошового забезпечення) на суму 3848,27 грн. (4 258,75 - 410,48 = 3 848,27), відповідно за період з березня 2018 по день звільнення заборгована фіксована сума індексації грошового забезпечення склала 96206,75 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2022 з ініціативи суду зупинено провадження у даній справі до моменту припинення на території України воєнного стану.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 клопотання позивача про поновлення провадження у справі задоволено, провадження у даній справі поновлено.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, в тому числі і позивача, збільшилося в абсолютному розмірі. При цьому, оскільки індексація позивача за березень 2018 становить 0,00 грн і відбувається підвищення грошового забезпечення за березень 2018 в абсолютному виразі за рахунок постійних складових, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», то у відповідності до вимог пункту 5 Порядку №1078 березень 2018 є місяцем підвищення грошових доходів (грошового забезпечення), і відповідно обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з квітня 2018. Сума індексації за квітень 2018 - жовтень 2018 при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації з квітня 2018 становить 0,00 грн. щомісячно. Починаючи з листопада 2018 по день звільнення позивач отримував індексацію грошового забезпечення: листопад 2018 в сумі 71,08 грн.; грудень 2018 в сумі 71,08 грн.; січень 2019 в сумі 71,08 грн.; лютий 2019 в сумі 134,47 грн.; березень 2019 в сумі 134,47 грн.; квітень 2019 в сумі 134,47 грн.; травень 2019 в сумі 134,47 грн.; червень 2019 в сумі 206,72 грн.; липень 2019 в сумі 206,72 грн.; серпень 2019 в сумі 206,72 грн.; вересень 2019 в сумі 206,72 грн.; жовтень 2019 в сумі 206,72 грн.; листопад 2019 в сумі 206,72 грн.; грудень 2019 в сумі 216,51 грн.; січень 2020 в сумі 216,51 грн.; лютий 2020 в сумі 216,51 грн.; березень 2020 в сумі 216.51 грн.; квітень 2020 в сумі 21,65 грн. (пропорційно, по дату звільнення). Вважає необгрунтованими вимоги позивача про здійснення перерахунку виплаченої індексації відповідно до абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку №1078 за період 01.03.2018 по день звільнення, так як позивач отримував індексацію грошового забезпечення відповідно до норм і правил нарахування індексації і відповідно індексу встановленого на відповідний місяць. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2020 №66 позивача з 03.04.2020 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2021 у справі №140/4511/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 27.10.2021, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 (з урахуванням виплачених сум).

На виконання вказаного рішення суду відповідачем перераховано позивачу кошти за індексацію грошового забезпечення в сумі 3800,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.11.2021 №599, розрахунково-платіжною відомістю №298 та довідкою-розрахунком суми індексації за період з 01.01.2016 по 01.12.2018.

На звернення позивача щодо здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення з березня 2018 по день звільнення відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078, відповідач листом від 03.12.2021 №959 повідомив, що рішення суду у справі № 140/4511/21 виконано повністю; враховуючи те, що інших зобов`язань, в тому числі щодо перерахунку індексації грошового забезпечення з березня 2018 по день звільнення відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1078 в рішенні суду не визначено, відповідно підстав щодо перерахунку немає.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 19 Закону №2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.2001 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ)

Згідно із абзацом другим статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону №1282-XII).

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок №1078 (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 5 Порядку 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, з аналізу положень Закону №1282-XII та Порядку 1078 слідує, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Позивач вважає, що при здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення відповідачем не було враховано вимоги абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку №1078.

Так, відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанова №704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, Постановою № 704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Таким чином, враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови № 704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, тому саме березень 2018 в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача, в якому значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків (базовим місяцем).

Згідно з абзацом другим пункту 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на веб-сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у березні 2018 становив 101,1%, у квітні 2018 - 100,8%, у травні 2018 - 100,0%, у червні 2018 -100,0%, у липні 2018 - 99,3%, у серпні 2018 - 100,0%, у вересні 2018 - 101,9%, у жовтні 2018 - 101,7%. Отже, лише у жовтні 2018 (опубліковано в листопаді 2018) було перевищено поріг індексації у 103% (100,8 % х 100,0 % х 100,0 % х 99,3% х 100,0% х 101,9% х 101,7%).

Суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 18.11.2022 було витребувано у відповідача документи, які підтверджують факт виплати/невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення (із обов`язковим зазначенням базового місяця, який був встановлений для нарахування такої індексації та розрахунку, яким керувався відповідач під час такого нарахування/ненарахування).

Однак відповідач витребувані судом документи не надав, подав лише відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач отримував індексацію грошового забезпечення відповідно до норм і правил нарахування індексації, при цьому не заперечив, що березень 2018 є місяцем підвищення грошових доходів позивача (грошового забезпечення), і відповідно обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалось з квітня 2018. Вказав, що сума індексації за квітень 2018 - жовтень 2018 при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації з квітня 2018 становить 0,00 грн. щомісячно. Починаючи з листопада 2018 по день звільнення позивач отримував індексацію грошового забезпечення: листопад 2018 в сумі 71,08 грн.; грудень 2018 в сумі 71,08 грн.; січень 2019 в сумі 71,08 грн.; лютий 2019 в сумі 134,47 грн.; березень 2019 в сумі 134,47 грн.; квітень 2019 в сумі 134,47 грн.; травень 2019 в сумі 134,47 грн.; червень 2019 в сумі 206,72 грн.; липень 2019 в сумі 206,72 грн.; серпень 2019 в сумі 206,72 грн.; вересень 2019 в сумі 206,72 грн.; жовтень 2019 в сумі 206,72 грн.; листопад 2019 в сумі 206,72 грн.; грудень 2019 в сумі 216,51 грн.; січень 2020 в сумі 216,51 грн.; лютий 2020 в сумі 216,51 грн.; березень 2020 в сумі 216.51 грн.; квітень 2020 в сумі 21,65 грн. (пропорційно, по дату звільнення).

Враховуючи те, що відповідачем не було надано витребуваних документів, тому суд при розгляді даної справи надає правову оцінку доводам відзиву на позовну заяву.

Так, суд зазначає, що для визначення правильності нарахування індексації грошового забезпечення необхідно керуватися положеннями абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку №1078, якими врегульовано питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів).

Так, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій пункту 5 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий пункту 5 Порядку №1078).

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий пункту 5 Порядку №1078).

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий пункту 5 Порядку №1078).

При цьому, приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4 до Порядку №1078.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації.

Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Зростання заробітної плати за рахунок інших її складових (без підвищення тарифних ставок (окладів)) не зменшує суму індексації на розмір підвищення заробітної плати. Проте у разі, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Закону №1282-XII та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Проте, на переконання суду, у межах спірних правовідносин відповідач, вирішуючи питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення, починаючи з березня 2018 (місяць підвищення доходу) врахував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку № 1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Саме тому, із урахуванням зазначених норм, та із застосуванням, як місяця підвищення грошового доходу позивача (базового місяця) березня 2018, відповідач почав здійснювати нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення тільки з листопада 2018 (вказана обставина зазначена у відзиві на позовну заяву), тобто за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 103%.

Однак, на думку суду, відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

При цьому, будь-яких пояснень чи доводів відповідача з приводу неврахування ним у межах спірних правовідносин при вирішенні питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення, починаючи з 01.03.2018 положень абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 матеріали справи не містять.

Водночас, як слідує із долучених до позовної заяви довідки Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 №419 та довідки-розрахунку суми індексації за період з 01.01.2016 по 01.12.2018, у березні 2018 розмір підвищення грошового доходу позивача - 410,48 грн. (8622,80 грн. (грошове забезпечення у березні 2018) 8212,32 грн. (грошове забезпечення у лютому 2018) не перевищив суму індексації, що склалась у лютому 2018 (4258,75 грн.). При цьому, відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин.

За таких обставин суд ставить під сумнів правильність нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 03.04.2020.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.04.2020 є протиправною, а тому для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача належить зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.04.2020 з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 96206,75 грн. недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення, то суд зазначає, що до дискреційних повноважень Військової частини НОМЕР_1 належить розрахунок сум недоотриманої позивачем індексації грошового забезпечення протягом спірного періоду, відтак позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку індексації грошового забезпечення відповідно до абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, за період 01 березня 2018 року по 03 квітня 2020 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення за період 01 березня 2018 року по 03 квітня 2020 року включно із урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко