Справа № 214/4788/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 214/4788/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Полку Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20.07.2022

в адміністративній справі №214/4788/21

за позовом ОСОБА_1

до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Верби Михайла Анатолійовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Полк Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Верби Михайла Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Полк Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ЕАН №4255789 від 25 травня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу за порушення п.31.3 «а» Правил дорожнього руху.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною безпідставно, за відсутності в діях позивача складу правопорушення. Позивач зауважив, що інспектор не є експертом або особою, яка може дати правовий висновок, що на транспортному засобі встановлено ГБО, що він є переобладнаним, а тим більше переобладнання здійснене з порушенням відповідних норм, правил і стандартів. Посилаючись на порушення ним п.31.3 «а» ПДР, інспектор не зазначив, яким чином установка ГБО на автомобілі впливає на безпеку дорожнього руху. Інспектор навіть не склав акт технічного огляду автомобіля, яким би підтверджувався факт установки на транспортному засобі ГБО. Окремо позивач зауважив, що положеннями п.31.3 «а» ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів у разу їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосується безпеки дорожнього руху, в той час як відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом, переобладнаним з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20.07.2022 позов задоволено.

Постанову серії ЕАН №4255789 від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Вербою Михайлом Анатолійовичем скасовано, а справу закрито.

Суд виходив з того, що відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Полк Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Скаржник вважає помилковим висновок суду про відсутність доказів встановлення ГБО на транспортний засіб позивача, оскільки у даній справі є доказом пояснення особи, яка притягається до відповідальності. Позивач у позовній заяві зазначає, що на його транспортний засіб встановлено ГБО без будь-якої реєстрації у державних органах. Факт скоєння правопорушення підтверджується і складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Про розгляд справи сторони повідомлені судом апеляційної інстанції належним чином, що підтверджується на явними у справі документами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, постановою про адміністративне правопорушення серія ЕАН №4255789 від 25.05.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови 25 травня 2021 року о 00.13 год. на автодорозі пр-ту 200-річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 , переобладнаним без відповідного дозволу поліції, а саме: встановлено газобалонне обладнання, чим порушено п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксовано на БК17.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п 31.3 «а» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху

Пунктом 32.2 «б» ПДР визначено, що з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються переобладнання транспортних засобів.

Відповідно до п. 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно ч1 ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії (ч.2 ст.32 цього Закону).

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах (ч.4 ст.32 Закону).

Згідно ч.5 ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме: Порядком переобладнання транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у розумінні п.1 вказаного Порядку переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Отже, установка в транспортному засобі газобалонного обладнання (спеціального обладнання, не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб) є переобладнанням транспортного засобу, що потребує погодження з уповноваженою на це Кабінетом Міністрів України організацією (Головний сервісний центр МВС п.8 Порядку №607) і така інформація має бути вписана у свідоцтво про реєстрацію автомобіля.

В спірному випадку відповідачем виявлено, що на транспортному засобі, яким керував позивач, встановлено газобалонне обладнання без передбаченої реєстрації. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу позивача, технічний паспорт відміток про встановлення газобалонного обладнання не містить.

Факт порушення п 31.3 «а» ПДР засвідчений відповідачем складеною постановою серії ЕАН №4255789 від 25 травня 2021 року.

Позивач заперечуючи проти визначеного в оскаржуваній постанові правопорушення, в позовній заяві, в тому числі, зазначав, що інспектор не є особою, яка може дати правовий висновок, що на транспортному засобі встановлено ГБО, тобто транспортний засіб є переобладнаним і таке переобладнання здійснене з порушенням відповідних норм, правил і стандартів.

Отже, доводи, наведені в апеляційній скарзі, що позивач в позовній заяві визнав факт, що на його автомобілі встановлено ГБО без передбаченої законом реєстрації, є помилковими.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що в будь-якому випадку сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Виходячи з наведених правових норм, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення, зокрема, за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що в спірному випадку належні докази того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, (відеодокази, акт технічного огляду тощо) в матеріалах справи відсутні та відповідачем, третьою особою не надані.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення таким доказом не є, оскільки постанова є саме тим рішенням відповідача, що оскаржується, в якому працівник поліції відображає своє власне бачення порушень, допущених водієм. І саме в цьому акті мають бути відображені докази, якими підтверджується факт вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, втім відповідач не довів належними та допустимими доказами факт допущення позивачем порушення п. 31.3 «а» ПДР , суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полку Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20.07.2022 в адміністративній справі №214/4788/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко