Справа № 380/6036/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/6036/22 пров. № А/857/10986/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року (суддя Кедик М.В., ухвалене в м. Львові, повний текст складено 20.06.2022) у справі № 380/6036/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО-ТРЕЙД ГРУП" до Львівської митниці про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕО-ТРЕЙД ГРУП" звернулося в суд із позовом до Львівської митниці та просило суд: визнати протиправними дії Львівської митниці ДМС України щодо винесення рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2022 № UА 209000/2022/900013/2; скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2022 № UА 209000/2022/900013/2.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Львівська митниця подавши апеляцій ну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з викладених у них підстав, з покликанням на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесульного права, просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що під час здійснення митного контролю, а саме правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією № UA209170/2022/004155 від 21.01.2022, встановлено наявність розбіжностей в поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Декларанту була скеровано вимога про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ. У відповідь було отримане повідомлення про відмову надання додаткових документів. Роз`яснення щодо наявних розбіжностей не надано. Відтак, апелянт вважає, що посадові особи при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним у апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив таку відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, між компанією Dingzhou Zhongtengsubo Sporting Goods Co. Ltd. (Китай) та ТОВ НЕО-ТРЕЙД ГРУП укладено Контракт 05.11.2019 № 001/2604/2021, згідно з яким покупець придбав у постачальника товар, а саме: гриф BARBELLS BAR 180 cm/28mm (1700 шт.) за ціною 18 700,00 доларів США, гриф BARBELLS bar (w-curved) 120cm/28mm (460 шт.) за ціною 3 831,80 доларів США, гриф DUMBBELLS BAR 45 cm/30mm (7000 шт.) за ціною 10 325,00 доларів США, гриф BARBELLS BAR 150CM/28MM (247 шт.) за ціною 2 337,36 доларів США, гриф DUMBBELLS BAR 47CM/25MM (70 шт.) за ціною 93,10 доларів США, гриф DUMBBELLS BAR 40CM/25MM (30 шт.) за ціною 39,00 доларів США. Покупець придбав товар на загальну суму 35 326,26 доларів США, що підтверджується рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) від 09.10.2021 № ZT-NEO 21-02 .

21.01.2022 ТОВ «НЕО-ТРЕЙД ГРУП» через представника, митного брокера Мартинюк Н.О., що діє відповідно до договору про надання послуг по декларуванню товарів (брокерських послуг) від 04.06.2019, подано до митного оформлення на ВМО «Городок» МП «Західний» Львівської митниці митну декларацію № UA209170/2022/004155, у якій визначено митну вартість товарів, що імпортуються, за основним методом - за ціною договору (контракту).

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією № UA209170/2022/004155 декларант подав такі документи:; 1. рахунок-фактура (інвойс) від 09.10.2021 № ZT-NEO21-02; 2. пакувальний лист до інвойсу від 09.10.2021 № ZT-NEO21-02; 3. контракт від 26.04.2021 № 001/2604/2021; 4. договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 03-04/1 від 03.04.2020; 5. копія рахунку на оплату № 4044 від 21.01.2022; 6. копія CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна)№ 5299 від 19.01.2021; 7. копія коносаменту від 20.10.2021 № SXE 21100245; 8. копія сертифікату походження на товар № 21С4403А1770/06767; 9. копія платіжного доручення № 67 від 07.10.2021 додатково було надано також.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості від 21.01.2022 № UА 209000/2022/900013/2, за 6 (резервним) методом митної вартості. У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Комерційним інвойсом та зовнішньоекономічним контрактом передбачена 100% передоплата. Надано платіжний документ від 07.10.2021 № 67 який в графі 70 «призначення платежу» містить посилання на інвойс № ZT-NEO21-02, який поданий до митного оформлення. Дата інвойсу 09.10.2021 таким чином митниця має підстави вважати, що дане платіжне доручення не стосується даної партії товару. Відповідно до п. 7.2 зовнішньоекономічного контракту від 26.04.2021 № 001/2604/2021 вартість тари та/чи упаковки входять у вартість товару, але в товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі ZT-NEO21-02 від 09.10.2021 відсутні дані щодо складових вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Договором на транспортно-експедиторське обслуговування від 03.04.2020 № 03-04/1 передбачена заявка в якій обумовлюються всі умови перевезення. Заявка не надана.

В подальшому, на підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209171/2022/000064. У картці відмови визначено: "повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин: У зв`язку з рішенням про визначення митної вартості від 21.01.2022 № UA 209000/2022/900013/2. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа". Закон України від 13.03.2012 № 4495-VІ «Митний кодекс України» (зі змінами). Закон України від 02.12.2010 № 2755-VІ «Податковий Кодекс України» (зі змінами). Закон України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VІІ (зі змінами), Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій». Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа". Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову митну декларацію відповідно до норм чинного законодавства України.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Пунктом 1 частини 1 статті 50 Митного кодексу України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини 1 та 2 статті 52 Митного кодексу).

Як передбачено частинами 1, 3 статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу передбачено, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Так, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів, відповідно до частини 2 якої письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Слід зазначити, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено. Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника ( відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеною у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення,).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ"НЕО-ТРЕЙД ГРУП" на підтвердження митної вартості товару надало: рахунок-фактуру (інвойс), пакувальний лист до інвойсу, контракт, договір на транспортно-експедиторське обслуговування, копії рахунку на оплату; CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна), сертифікат походження на товар, платіжне доручення. В подальшому, з метою митного оформлення пропуску товарів позивачем митному органу було надано: копію митної декларації країни відправника № 00381062 від 15.10.2021, прайс-лист (прейскурант) виробника товару від 01.10.2021, копію МД №209170/2021/052741 від 05.07.2021, яка містить інформацію про аналогічний товар виробника, на аналогічних умовах поставки.

Щодо посилання митного органу в оскарженому рішенні на те, що платіжне доручення від 07.10.2021 № 367, надане декларантом містить посилання на інвойс № ZT-NEO21-02, який датований 09.10.2021 а відтак, не стосується даної партії товару то суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно з пунктами 5.1.3 та 5.1.5 Контракту від 26.04.2021 № 001/2604/2021 оплата за товари може бути виконана до їх отримання (передоплата), а так само допускається відтермінування платежу до 160 календарних днів, згідно з умовами вказаними в інвойсі. Оплата за товар здійснюється згідно з умовами даного Контракту та/або інвойсів, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме у платіжному дорученні від 07.10.2021 № 67 в графі 70 (призначення платежу) зазначено, що сума є оплатою за товар згідно з інвойсом ZT-NEO21-02, Контрактом від 26.04.2021 №001/2604/2021. При цьому, після отримання оплати виставлено кінцевий інвойс ZT-NEO21-02, який датований 09.10.2021.

Дані умови оплати передбачені в пунктах 5.1.3 та 5.1.5 зовнішньоекономічного контракту 001/0605/2021 від 06.05.2021.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, питання оплати товару є виключною компетенцією сторін договору, що в свою чергу формує поняття фінансової дисципліни, однак жодним чином не свідчить про встановлення факту поставки товару на інших умовах, що в свою чергу спростовує твердження відповідача в рішенні про коригування митної вартості 21.01.2022 № UА 209000/2022/900013/2.

Стосовно посилання апелянта на відсутність у комерційному інвойсі ZT-NEO21-02 від 09.10.2021 даних щодо складових вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару, то слід зазначити, що згідно з п. 7.2 контракту від 26.04 2021 № 001/2604/2021 вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару, є незворотною та не підлягає до відшкодування, якщо інше не визначено сторонами письмово в інвойсі або додатковій угоді до цього контракту під час погодження окремої партії поставки.

Згідно з інвойсом ZT-NEO21-02 від 09.10.2021, що був наданий для оформлення, зазначено, що вартість упаковки включена у вартість товару. Також, позивачем з метою підтвердження правильності визначення ціни товару надано митному органу документи щодо попередньої поставки аналогічного товару даного виробника на аналогічних умовах поставки за МД №209170/2021/052741 від 05.07.2021. Вказані документи не були взяті до уваги митним органом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Як вбачається з оскарженого рішення, митний орган скоригував митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення її митної вартості та на підставі митної декларації від 19.11.2021 № UA209170/2021/91808, від 16.12.2021 № UA500020/2021/223881.

Посилання відповідача, що в останньому абзаці графи 33 рішення про коригування митної вартості № UA/20900/2022/900013/2 допущена технічна помилка, а саме помилково вказано, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA/209170/2021/91808 від 19.11.2021, судом першої інстанції вірно відхилено, оскільки предметом оскарження у даній справі є рішення від 21.01.2022 № UА 209000/2022/900013/2, прийняте посадовою особою Львівської митниці Степанюком Сергієм Дмитровичем, при цьому вказаною посадовою особою або будь-якою іншою уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку не було прийнято рішення про внесення змін до оскарженого рішення або про виправлення у ньому технічних помилок.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наведені представником відповідача відомості про допущення в оскарженому рішенні технічних помилок та прийняття у зв`язку із цим відповідного акту про внесення змін або виправлень до оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що саме по собі прирівняння митним органом цін ідентичних товарів, без врахування обсягів та умов постачання, які можуть бути різними у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Разом з тим в оскарженому рішенні відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру та дати взятої за основу митної декларації.

Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість висновку митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Враховуючи все викладене вище апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що є протиправними дії відповідача щодо винесення рішення про коригування митної вартості товарів, а рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.01.2022 № UА 209000/2022/900013/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі №380/6036/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 09.12.2022