Справа № 560/10129/22
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) від 16.12.2021 за №Ф-918-23 у загальній сумі 52 271,84 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення №11034/22-01-24-08 від 27.09.2021, яке прийнято Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області виключити з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 загальну суму заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 52 271,84 грн., в т.ч. недоїмка - 44 689,82 грн., штрафи - 255,99 грн., пеня - 7 326,03 грн.

В обґрунтування позову посилається на безпідставність винесеної оскаржених рішень податкового органу, оскільки, на думку позивача, у фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування, та не отримує дохід (не здійснює підприємницьку діяльність), не виникає обов`язку сплачувати єдиний внесок. Також вказує на те, що контролюючим органом попередньо не проведено жодної перевірки платника податків, а оскаржувані рішення ним не отримувались.

Ухвалою суду від 27.09.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького кружного адміністративного суду від 10.10.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом, визнавши поважними причини його пропуску.

До суду відповідач подав відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що правомірно нарахував суму єдиного внеску. Крім того, до позивача застосовані штрафні санкції та нараховано пеню.

Також від відповідача надійшли додаткові пояснення на позовну заяву, в яких вказує на безпідставність тверджень позивача, викладених у позовній заяві.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Позивач у період з 09.01.1997 по 27.01.2020 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Хмельницькій області (Хмельницька ДПІ (м. Хмельницький)) як фізична особа - підприємець.

У період з 01.10.2012 по 31.01.2020 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, 3 група.

З 27.01.2020 позивача знято з обліку в податковому органі як платника податків та наявні відомості про припинення фізичної особи-підприємця.

27.09.21 податковим органом прийняте рішення №11034/22-01-24-08 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 7582,02 грн., із них штраф у розмірі 255,99 грн. та пеня у розмірі 7326,03 гривень.

Також у зв`язку з наявністю заборгованості по єдиному внеску в інтегрованій картці платника у ФОП ОСОБА_1 у загальній сумі 52 271,84 грн. (в т.ч. недоїмка - 44 689,82 грн., штрафи - 255,99 грн., пеня - 7 326,03 грн.) податковим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.12.2021№Ф-918-23.

Не погодившись із прийнятими рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон - №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Як зазначено у частині 4 статті 4 Закону №2464-VI, особи, зазначені в пунктах 4 та 5-1 частини 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII внесено зміни, у тому числі до Закону №2464-VI (набули чинності з 01.01.2018).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (в редакції з 01.01.2018) для платників, зазначених в пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, в разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI передбачено, що для платників, зазначених в пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені в пунктах 4, 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 4 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених в пунктах 4, 5 частини 1 статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. В разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як зазначено у частині 16 статті 25 Закону №2464-VI, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення недоїмки, штрафів, пені не застосовується.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності формування відповідачем оскаржуваних рішень з огляду на наявність у позивача як фізичної особи-підприємця обов`язку сплачувати ЄСВ у мінімальному розмірі, який протягом 2013-2020 років був зареєстрований як ФОП, але дохід від діяльності не отримував.

Верховним Судом у постановах від 27 листопада 2019 року (справа №160/3114/19), від 4 грудня 2019 року (справа №440/2149/19), від 23 січня 2020 року (справа №480/4656/18) висловлено правову позицію, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою господарської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Позивач ніяких доказів того, що будучи зареєстрований фізичною особою-підприємцем він був найманим працівником або був звільнений від сплати єдиного внеску не надає і не зазначає про це в позові.

Відносно доводів позивача щодо визначення недоїмки з єдиного внеску виключно на підставі акта перевірки, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.12.2020 у справі №440/1256/19, в якій зазначається, що положеннями законодавства не передбачено обов`язкової та єдиної умови для формування вимоги (у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки) проведення перевірки та складення за її результатами відповідного акту.

Таким чином, формування спірної вимоги на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу здійснено відповідачем з дотриманням положень, передбачених чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Я.В. Драновський