Справа № 260/183/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/183/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.,

при секретарі Копосович Е.О.,

за участю:

пердставника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Славича Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Закарпатської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки за період з 22 січня 2021 року по 12 січня 2022 року у розмірі 197697,51 грн.

Позовні вимоги позивачем обгрунтовані тим, що під час звільнення відповідачем не було видано оригінал трудової книжки. 2 січня 2020 року, у день звільнення, трудову книжку не видано. В подальшому позивач письмово звертався до Закарпатської ОДА з вимогою повернути трудову книжку. Листами від 10.12.2020 року та 12.01.2021 року Закарпатська ОДА визнала факт відсутності та не видачі у встановлені строки при звільненні трудової книжки позивачу. Тільки 12.01.2021 року Закарпатська ОДА надіслала дублікат трудової книжки, так і не повернувши оригінал трудової книжки. Однак, навіть дублікат трудової книжки був оформлений неналежним чином. Так. в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення №58 від 29.07.1903 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 (надалі - Інструкція) до дублікату трудової книжки було зроблено тільки запис про проходження служби (роботи) у відповідача. Отже, як зазначає позивач, відповідач допустив порушення вимог ст. 47 КЗпП України , а відтак, згідно ч.5 ст. 235 вказаного Кодексу повинен виплатити працівнику вимушений прогул за затримку у видачі трудової книжки.

24 березня 2022 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, де позивач просив стягнути грошові кошти у сумі 197697,51 грн. та судові витрати із відповідача та перерахувати їх на рахунок ЗСУ.

В подальшому, 27 жовтня 2022 року позивачем на адресу суду було надіслано заяву про залишення позову без розгляду (а.с.168), а 16 листопада 2022 року заяву про відкликання заяви про залишення позову без розгляду (а.с.175)

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, надавши суду відзив. В судовому засіданні представник відповідача вказав, що оригінал трудової книжки позивачу виданий на дату звільнення не був, оскільки такий був відсутній у відповідача. Окрім цього в межах кримінального провадження колишній провідний спеціаліст відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської ОДА ОСОБА_3 пояснила , що трудова книжка завжди знаходилася виключно на руках у позивача. Отже, як вважає представник відповідача, відсутня навмисно та протиправна невидача трудової книжки ОСОБА_2 . Окрім цього, в подальшому, через відсутність оригіналу трудової книжки, відповідачем було заведено дублікат трудової книжки ОСОБА_2 на згідно його заяв надіслано на його адресу 12.01.2021 року.

14 січня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 08.02.2022 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду 08 лютого 2022 року розгляд справи було відкладено.

25 травня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду зупинено провадження у справі №260/183/22 до припинення перебування позивача та його представника у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

25 жовтня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду провадження у даній адміністративній справі було поновлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Розпорядженням Закарпатської обласної державної адміністрації № 116-р від 16.12.2019 року позивач звільнений з посади начальника відділу запобігання і виявлення корупції та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської обласної державної адміністрації 16 грудня 2019 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності у 2019 році. (а.с.14)

Розпорядженням Закарпатської обласної державної адміністрації № 2-р від 02.01.2020 року внесено зміни до п. 1 розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації № 116-р від 16.12.2019 року в частині дати звільнення, замінивши слова « 16 грудня 2019 року» словами « 02 січня 2020 року». (а.с.15)

02 грудня 2020 року з метою отримання оригіналу трудової книжки позивач звернувся до відповідача із заявою, у відповідь на яку відповідач, листом № 8780/06-12 від 10.12.2020 року повідомив заявника про відсутність у відділі управління персоналом та нагород Закарпатської обласної державної адміністрації його трудової книжки. (а.с.10-11).

17 грудня 2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою, в якій просив з`ясувати місцезнаходження його трудової книжки та провести виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до ч. 5 ст. 235 Кодексу законів про працю України. (а.с.12)

Листом № 9288/06-12 від 12.01.2021 року відповідач повідомив про те, що в очолюваному позивачем відділі його трудова книжка була відсутня у зв`язку з чим заведено дублікат трудової книжки. Зазначений дублікат заявник отримати відмовився, що засвідчено актом. Дублікат трудової книжки цим листом скеровано на адресу позивача. (а.с.211-214) та отримано позивачем 14.01.2021 р. (а.с.215).

Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021 р. на користь позивача стягнуто середній заробіток за затримку у видачі трудової книжки в сумі 205833,21 грн.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці регулюються нормами Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) (далі КЗпП України).

Так, відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» (далі Постанова) при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше.

Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку (п. 3 Постанови).

Зазначене кореспондується також з положеннями ст. 47 КЗпП України, відповідно до яких власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Отже, нормами трудового законодавства встановлено обов`язок роботодавця видати працівнику в день його звільнення належно оформлену трудову книжку.

Ч. 5 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

За правилами вказаних вище нормативних актів невидача працівнику в день його звільнення трудової книжки, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичної її видачі.

Позивач обгрунтовує порушення відповідачем вимог ст. 47 КЗпП України щодо затримки з видачею трудової книжки тим, що оригінал такої йому виданий не був, а надісланий дублікат трудової книжки НОМЕР_1 є неналежно оформленим, немає усіх записів щодо попередньої трудової діяльності ОСОБА_2 , а отже таким, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58, а отже, не може вважатися дотриманням відповідачем вимог ст. 47 КЗпП України, наслідком чого є , згідно ч.5 ст. 235 вказаного Кодексу обов`язок працедавця відшкодувати вимушений прогул протягом усього часу затримки з видачею трудової книжки.

Суд відхиляє доводи, позивача, щодо порушення його права на отримання трудової книжки та стягнення коштів із відповідача за затримку із видачею такої з 21.01.2021 року, виходячи із наступного.

У випадку втрати оригіналу трудової книжки , згідно розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 передбачено оформлення дублікату такої. Отже, оскільки у відповідача не виявилося оригіналу трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , то у працедавця є виключно єдина можливість оформити та видати працівнику дублікат трудової книжки, що і було зроблено Закарпатською ОВА , а саме надіслано на адресу позивача згідно його заяви та ним отримано 14.01.2021 року дублікат трудової книжки.

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що дублікат трудової книжки, яка оформлена Закарпатською ОДА та отримана ним згідно листа 12.01.2021 р. оформлений не у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № НОМЕР_3 , оскільки в такому дублікаті відсутні записи про попередню роботу позивача, то суд зазначає, що згідно Розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 позивач управі звернутися із відповідною заявою до працедавця з вимогою внести такі записи до дублікату трудової книжки у випадку втрати оригіналу. Проте, як з`ясовано в ході судового розгляду, позивач таких звернень на адресу відповідача не подавав.

Отже, з дати отримання позивачем дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , 14.01.2021 р. (а.с.211-215) працедавець виконав обов`язок передбачений ст. 47 КзПП , а відтак відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного позову.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241, ч.3 ст.243, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Закарпатської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 06 грудня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 12 грудня 2022 року

СуддяЮ.Ю.Дору