Справа № 640/12405/22
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Київ №640/12405/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «НЕКСТТРЕЙД»
до Головного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень;
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕКСТТРЕЙД» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29 жовтня 2021 року №785410415, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 3 768 467 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29 жовтня 2021 року №785400415, яким збільшено збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 244 709 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що, стосовно зокрема податкового повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785410415, 19 січня 2021 року ним подано податкову декларацію з ПДВ за грудень 2020 року з додатками, в якій сума ПДВ у розмірі 75 369 347 грн по зареєстрованим податковим накладним по реалізації товарів за грудень на загальну суму ПДВ 76 994 125 грн, в повній мірі відображена відповідно у рядку 9 «Усього податкових зобов`язань» та рядку 17 «Усього податкового кредиту». Сума ПДВ до сплати (рядок 18) становила 1 624 778 грн. 26 січня 2021 року вся сума ПДВ перерахована до бюджету.

25 січня 2021 року під час звірки первинних документів платником було виявлено, що в декларації за грудень 2020 року не відображено надходження на розрахунковий рахунок Товариства помилкового платежу від контрагента в сумі 3 461 225 грн, в т.ч. ПДВ 692 245 грн, який в той же день було йому повернуто. При цьому, 25 січня 2021 року було зареєстровано податкову накладну (+692 245 грн) і розрахунок коригування до неї (-692 245 грн), тобто відображено в ЄРПН і надходження коштів і їх повернення в цей же день.

26 січня 2021 року позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань за грудень 2020 року та відображено цю податкову накладну і розрахунок коригування до неї, тобто позитивне і від`ємне значення в податкових зобов`язаннях на суму 692 245 грн.

Але, як наголошує позивач, при формуванні уточненого розрахунку в програмі «Медок» відбувся технічний збій, звіт сформовано лише з заповненим розділом «Податкові зобов`язання», розділ «Податковий кредит» не заповнено.

У підсумку податкове зобов`язання до сплати (рядок 18) автоматично розраховане в сумі рівній загальному значенню розділу 1, тобто відображено невірно. «Показник, що уточнюється» склав 76 994 125 грн, «Уточнений показник» також 76 994 125 грн, а різниця склала « 0», тобто рядок 18 декларації завищено на 75 369 347 грн (76 994 125 - 1 624 778). Перевірка цього розрахунку для коректного усунення розбіжностей податковим органом не проводилась. Лише в серпні 2021 року податковим органом в телефонному режимі повідомлено позивача про наявність розбіжностей по задекларованих сумах з постачальниками позивача та було рекомендовано подати уточнення, а саме перенести всі показники з попереднього звіту та уточнити їх, чітко дотримуючись вимог пункту 2 розділу VI «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21. За наслідками аналізу всієї податкової звітності суцільним рядком позивачем було виявлено помилку.

19 серпня 2021 року позивачем подано другий уточнюючий розрахунок, в якому, з дотриманням Порядку в розділ розрахунку «Податковий кредит» в графу «Показник, який уточнюється» продубльовано з попереднього уточнення показники податкового кредиту з прочерками та в графі «Уточнений показник» кредит відображено з коректними показниками декларації, так як це відображалось в первинній декларації.

Такі дії усунули розбіжність, як цього вимагав податковий орган, але спричинили невірне збільшення переплати в інтегрованій картці платника на всю суму ПДВ, плаченого постачальником, а саме - 75 369 347 грн (реальна переплата складала - 713 012 грн). Також, через формування звіту у відповідності з нормами Порядку невірно відображено рядок 18 декларації, він становив - 75 369 347 грн (76 994 125 - 1 624 778).

27 серпня 2021 року, для відновлення правильного значення переплати, позивачем подано третє уточнення, в якому розділ «Податковий кредит» в графу «Показник, який уточнюється» перенесено показники з попереднього розрахунку, а в графі «Уточнений показник» знову «обнулені», тобто відбулось повернення до ситуації, що виникла 26 січня 2021 року.

За результатами цього звіту податкове зобов`язання до сплати (рядок 18) складає +75 369 347 грн (1 624 778 - 76 994 125), тобто відображено невірно. Дійсне податкове зобов`язання складає 2 317 023 грн (1 624 778 + 692 245). Таким чином, знову виникла розбіжність по податковому кредиту платника і податковим зобов`язанням постачальників на суму 75 млн. грн.

Як стверджує позивач, саме цей розрахунок від 27 серпня 2021 року був перевірений податковим органом і став підставою для складання Акту перевірки та рішення про застосування штрафних санкцій.

Оскільки можливості відкликати чи скасувати помилковий уточнюючий розрахунок законодавство не передбачає, виправити такого роду некоректність звіту з дотриманням пункту 2 розділу VI Порядку неможливо, позивач 01 вересня 2021 року подав уточнюючий розрахунок, в якому «Показник, що уточнюється» містив дані первинної декларації, а не попереднього розрахунку, як це передбачено пунктом 2 розділу VI Порядку заповнення декларації з ПДВ. Крім того, цим уточнюючим розрахунком було задекларовано збільшення податкових зобов`язань на суму ПДВ 692 245 грн і самостійно нараховано штрафну санкцію 20 767 грн.

В результаті, сума податкових зобов`язань, що підлягає сплаті (рядок 18 декларації) в графі «Уточнений показник» відображена вірно та склала 2 317 023 грн (1 624 778 + 692 245). Цей розрахунок правильно відновив дані в інтегрованій картці платника та усунув розбіжності з контрагентами по податковому кредиту та з ЄРПН по податкових зобов`язаннях.

В той же час, контролюючим органом безпідставно, всупереч вимогам пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, уточнюючий розрахунок за грудень 2020 року, поданий позивачем 01 вересня 2021 року, не враховано в ході перевірки.

Тому, податковий орган в Акті камеральної перевірки від 27 вересня 2021 року №72538/ж5/26-15-04-15-18/40289067 дійшов помилкового висновку щодо ненарахування позивачем штрафних санкцій у рядку 18 у відповідності до вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, за наслідками уточнюючого розрахунку від 27 серпня 2021 року.

Не погодившись з висновками Акту перевірки від 27 вересня 2021 року позивач 11 вересня 2021 року подав свої заперечення.

03 листопада 2021 року на адресу позивача надійшов лист відповідача «Про результати розгляду заперечення до акту перевірки» та оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785410415, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 3 768 467 грн, що значно перевищує дійсну суму самого податкового зобов`язання за грудень 2020 року. Вказана санкція розрахована у розмірі 5% від невірно задекларованого податкового зобов`язання - 75 369 347 грн, тобто від загальної суми податкового кредиту по зареєстрованих постачальниками податкових накладних у ЄРПН за грудень 2020 року, а не від дійсного податкового зобов`язання, яке підлягало сплаті та було сплачено - 2 317 023 грн (1 624 778 + 692 245).

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням від 29 жовтня 2021 року №785410415 позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою, утім рішенням ДПС України від 22 лютого 2022 року скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785400415 позивач позов обгрунтовував посиланням на ситуацію з поданням звітності за вересень 2020 року аналогічну попередній.

Так, 19 жовтня 2020 року ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» подано податкову декларацію з ПДВ за вересень 2020 року з додатками, якою задекларовано 19 087 033 грн податкових зобов`язань, 16 935 730 грн податкового кредиту. Згідно декларації сума податкового зобов`язання до сплати (рядок 18) склала 2 151 303 грн (19 087 033 - 16 935 730).

В липні 2021 року під час звірки первинних документів платником було виявлено незадеклароване податкове зобов`язання за вересень 2020 року в сумі 22 928 грн, тобто дійсне податкове зобов`язання за вересень 2020 року повинно становити 2 174 231 грн (2 151 303 + 22 928), що відповідає сумі зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.

15 липня 2021 року позивачем подано уточнюючий розрахунок, яким самостійно збільшено податкове зобов`язання на 22 928 грн і нараховано штрафну санкцію 688 грн та перераховано ці суми до бюджету.

Утім, під час формування уточнюючого розрахунку було допущено арифметичну (технічну) помилку в рядках, які взагалі не підлягали коригуванню та вірно були відображені в первинній декларації.

Так, відповідно до вимог пункту 2 розділу VI Порядку у графі 4 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

Помилково у рядок №4.1.1 уточнюючого розрахунку у графу 4 «Показник, що уточнюється» та в графу 5 «Уточнений показник» було невірно перенесено суму коригування податкових зобов`язань з рядка 7 декларації за вересень 2020 року з протилежним знаком. Так, в декларації рядок 7 «Коригування податкових зобов`язань зі знаком «-», а в уточнюючий розрахунок перенесено без знака «-», замість «-2 447 087» перенесено « 2 447 087». В результаті податкове зобов`язання до сплати (рядок 18) розраховано в сумі 7 068 405 грн, тобто завищено на 4 894 174 грн (7 068 405 - 2 174 231). На таку ж суму виникли розбіжності з ЄРПН. Однак помилка не вплинула на кінцевий результат декларації.

19 серпня 2021 року позивачем поданий другий уточнюючий розрахунок, в якому в рядку 4.1.1 в графі «Уточнений показник» вже з від`ємним знаком «-2 447 087». Утім такі дії спричинили збільшення переплати в інтегрованій картці платника на 4 894 174 грн.

За таких обставин позивач вирішив подати ще 2 уточнення: спочатку повернути некоректне відображення показника в рядку 4.1.1, але вірно відобразити переплату, потім - подати розрахунок, який дасть можливість усунути розбіжності і вірно відобразити зобов`язання.

30 серпня 2021 року позивачем подано третій уточнюючий розрахунок, в якому в рядок 4.1.1 в графу «Показник, який уточнюється» перенесено з попереднього розрахунку з від`ємним значенням, а в графі «Уточнений показник» вказано знову з позитивним. Такі дії відновили правильне значення переплати, але залишили невірне відображення рядка 4.1.1. Тобто, відображено завищену на 4 894 174 грн суму податкового зобов`язання - 7 068 405 грн. Саме цей розрахунок був перевірений податковим органом.

Однак, 30 серпня 2021 року позивачем було подано ще один розрахунок, в якому в графі «Показник, що уточнюється» податкове зобов`язання (рядок 18) зменшено та відображено його дійсне значення - 2 174 231 грн (2 151 303 + 22 928). Розбіжності між декларацією та ЄРПН усунуто.

06 жовтня 2021 року через Електронний кабінет платника до відповідача позивачем було надіслано лист-заяву з проханням відкликати всі уточнюючі розрахунки до податкової декларації за вересень 2020 року та не вважати їх податковою звітністю.

Утім, 06 жовтня 2021 року підприємство отримало Акт камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2020 року №72534/ж5/26-15-04-15-18/40289067 від 27 вересня 2021 року, згідно з висновками якого у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок уточнюючим розрахунком від 30 серпня 2021 року, платником не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1 відповідно до вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України. В зв`язку з чим податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785400415.

За наслідками адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, останнє залишилось без змін, що й зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в п`ятнадцятиденний термін подати відзив на позовну заяву.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що дійсно позивачем подавались уточнюючі розрахунки до податкової звітності за вересень 2020 року - 30 серпня 2021 року та до податкової звітності за грудень 2020 року - 20 серпня 2021 року, 27 серпня 2021 року, однак самостійно не нараховано штрафних санкцій, як того вимагають норми пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

За таких обставин контролюючим органом було винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд за згодою присутніх учасників справи вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, Головним управлінням ДПС у м. Києві була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» за грудень 2020 року, про що складено Акт від 27 вересня 2021 року №72538/ж5/26-15-04-15-18/40289067.

З вказаного Акту вбачається, що при перевірці використано: «Податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2021 року (реєстраційний № від 19.01.2021) з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій з ПДВ за грудень 2021 року (реєстраційний № від 27.08.2021) з додатками; інформаційні ресурси ДПС України.».

В ході проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за «грудень 2021 року» платника ПДВ ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» встановлено надання підприємством уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 27 серпня 2021 року, згідно якого задекларовано збільшення сум податкового зобов`язання у розмірі 75 369 347 грн та не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1 у відповідності до вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

Перевірка показників уточнюючого розрахунку наведена в таблиці в Акті перевірки.

Зокрема:

Назва показника, у якому : Показники : Показники : Сума відхилення

виявлено розбіжність : уточнюючого : уточнюючого : +/- (колонка

: розрахунку за : розрахунку за : 3 - колонка 2)

: даними платника : даними перевірки

Позитивне значення

різниці між сумою

податкового зобов`язання графа 4 1 624 778 1 624 778 0

та сумою податкового

кредиту поточного

звітного (податкового) графа 5 76 994 125 76 994 125 0

періоду

(рядок 9 - рядок 17 графа 6 75 369 347 75 369 347 0

декларації (позитивне

значення), яке сплачується

до державного бюджету

(р.18):

Сума штрафу, нарахована

платником самостійно у - 2 261 080 2 261 080

зв`язку з виправленням

помилки (при позитивному

значенні гр. (р.18) (р.18.1)

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючих розрахунках не нараховано штрафні санкції у зв`язку з самостійним виправленням помилок.

При цьому, в Акті зауважено, що дане порушення тягне за собою накладення штрафної санкції відповідно до вимог пункту 120.2 статті 120 Податкового кодексу України у розмірі 5 % від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

Позивач подав заперечення на Акт перевірки від 27 вересня 2021 року №72538/ж5/26-15-04-15-18/40289067, у відповідь на які Головне управління ДПС у м. Києві листом від 25 жовтня 2021 року повідомило позивача про залишення висновків перевірки без змін.

Крім того, Головним управлінням ДПС у м. Києві була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» за вересень 2020 року, про що складено Акт від 27 вересня 2021 року №72534/ж5/26-15-04-15-18/40289067.

З вказаного Акту вбачається, що при перевірці використано: «Податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2021 року (реєстраційний № від 19.10.2021) з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій з ПДВ за вересень 2021 року (реєстраційний № від 19.08.2021; № від 30.08.2021) з додатками; інформаційні ресурси ДПС України.».

В ході проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за «вересень 2021 року» платника ПДВ ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» встановлено надання підприємством уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 30 серпня 2021 року, згідно якого задекларовано збільшення сум податкового зобов`язання у розмірі 4 894 174 грн та не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1 у відповідності до вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

Перевірка показників уточнюючого розрахунку наведена в таблиці в Акті перевірки.

Зокрема:

Назва показника, у якому : Показники : Показники : Сума відхилення

виявлено розбіжність : уточнюючого : уточнюючого : +/- (колонка

: розрахунку за : розрахунку за : 3 - колонка 2)

: даними платника : даними перевірки

Позитивне значення

різниці між сумою

податкового зобов`язання графа 4 2 174 231 2 174 231 0

та сумою податкового

кредиту поточного

звітного (податкового) графа 5 7 068 405 7 068 405 0

періоду

(рядок 9 - рядок 17 графа 6 4 894 174 4 894 174 0

декларації (позитивне

значення), яке сплачується

до державного бюджету

(р.18):

Сума штрафу, нарахована

платником самостійно у - 146 825 146 825

зв`язку з виправленням

помилки (при позитивному

значенні гр. (р.18) (р.18.1)

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючих розрахунках не нараховано штрафні санкції у зв`язку з самостійним виправленням помилок.

При цьому, в Акті зауважено, що дане порушення тягне за собою накладення штрафної санкції відповідно до вимог пункту 120.2 статті 120 Податкового кодексу України у розмірі 5 % від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

Позивач подав заперечення на Акт перевірки від 27 вересня 2021 року №72534/ж5/26-15-04-15-18/40289067, у відповідь на які Головне управління ДПС у м. Києві листом від 25 жовтня 2021 року повідомило позивача про залишення висновків перевірки без змін.

В подальшому, на підставі Акта перевірки №72538/ж5/26-15-04-15-18/40289067 від 27 вересня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785400415, яким до позивача застосовано суму штрафу у розмірі 244 709 грн.

На підставі Акта перевірки №72534/ж5/26-15-04-15-18/40289067 від 27 вересня 2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785410415, яким до позивача застосовано суму штрафу у розмірі 3 768 467 грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби і: згідно рішення Державної податкової служби України від 22 лютого 2022 року №3434/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785410415 залишено без змін, а скарга позивача без задоволення; згідно рішення Державної податкової служби України від 22 лютого 2022 року №3437/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення від 29 жовтня 2021 року №785400415 залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

В подальшому, як вбачається із доданих відповідачем листів №9450916/26-13-04-13-18 від 18 жовтня 2021 року та №9451116/26-13-04-13-18, адресованих позивачу, в Акти перевірок від 27 вересня 2021 року №72538/ж5/26-15-04-15-18/40289067 та від 27 вересня 2021 року №72534/ж5/26-15-04-15-18/40289067 були внесені зміни, а саме помилково невірно визначені податкові періоди, за які була проведена перевірка, замість грудень 2021 року є вірним грудень 2020 року та замість вересень 2021 року є вірним вересень 2020 року.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Статтею 1 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно зі статтею 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2).

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (пункт 76.3).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

Матеріали перевірки - це:

акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;

заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);

пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Кодексу за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки (пункт 86.7).

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України Міністерством фінансів України прийнято наказ від 28 січня 2016 року №21, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/ 28289 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу I Порядку податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II «Адміністрування податків, зборів, платежів» подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу IV Порядку, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Так, згідно з нормами пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Згідно з пунктом 120.2. статті 120 Податкового кодексу України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

При самостійному донарахуванні платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Так, правова позиція відповідача в межах спірних правовідносин даної адміністративної справи обґрунтовується тим, що позивач здійснюючи коригування податкових зобов`язань ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» за вересень та грудень 2020 року, шляхом подання відповідних уточнюючих розрахунків, не виконав вимоги пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України - не нарахував штрафні санкції, передбачені за самостійне внесення змін до податкової звітності.

Згідно цитованих вище приписів Податкового кодексу України невиконання платником податків вимог, визначених його абзацами третім-п`ятим пункту 50.1 статті 50, тягне за собою накладення штрафної санкції, передбаченої пунктом 120.2 статті 120.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що позивач після виявлення ним помилок у раніше поданій податковій звітності, відповідними уточнюючими розрахунками, зокрема від 15 липня 2021 року № та від 01 вересня 2021 року № задекларував збільшення податкових зобов`язань ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» на суму 22 928 грн і 692 245 грн відповідно, та самостійно нарахував штрафні санкції в розмірі 688 грн та 20 767 грн.

Нарахування та перерахування ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» вказаних сум до бюджету відповідачем не заперечується.

Отже, наведені обставини справи, на переконання суду, свідчать про виконання позивачем вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у відповідній частині, зокрема щодо необхідності подання уточнюючого розрахунку у разі виявлення факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів та нарахування штрафу у розмірі трьох відсотків від такої суми.

В резолютивній частині актів податкової перевірки позивача вчинено запис про те, що його висновки зроблено на підставі наявної інформації у контролюючого органу, яка свідчила про умисне діяння, направлене на порушення податкового законодавства.

Також зазначено, що з метою визначення штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за наслідками перевірки, платник податків може надати пояснення та/або документи, які свідчать про відсутність умислу, оскільки питання притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення буде вирішено не інакше, як на підставах і в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Cуд звертає увагу, що обставини виникнення та виявлення позивачем допущеної ним помилки у раніше поданій податковій звітності, а також детальний опис його подальших дій з метою приведення останньої у відповідність до дійсного розрахунку з бюджетом - наведені у позовній заяві та зокрема у запереченнях, які подавались ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» на акт податкової перевірки, висновки якого слугували відповідачеві підставами для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Однак, рішення відповідача, прийняте за результатами розгляду поданих ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» заперечень, як власне і відзив на даний адміністративний позов, не містять жодних відомостей та доказів на користь того, що відповідні обставини належним чином досліджувались відповідачем та що їм була надана певна оцінка.

Суд зазначає, що згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Матеріали даної адміністративної справи вказують на те, що обставини виявлення позивачем помилок у податковій звітності ТОВ «НЕКСТТРЕЙД», опис його подальших дій з метою приведення останньої у відповідність, зокрема обставини виникнення розбіжностей між даними податкових декларацій ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» та даних Єдиного реєсту податкових накладних - фактично були проігноровані контролюючим органом.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи відповідачем не було надано суду жодних доказів на користь того, що дії відповідача із коригування податкової звітності з метою правильного відображення показників ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» в електронних базах податкового органу мали своїм наслідком заниження податкових зобов`язань позивача.

Слід також зазначити, що у відповідності до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України відповідачем не доведено обставин, що діяння позивача в межах спірних правовідносин були вчинені умисно, удавано, цілеспрямовано з метою створення умов для невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Крім того, зважаючи на те, що у відношенні ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» контролюючим органом була проведена камеральна податкова перевірка, яка в силу підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України обмежена перевіркою даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, відповідач будучи обізнаним із запереченнями позивача зокрема щодо наявності розбіжностей даних податкових декларацій ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» та даними ЄРПН, згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України мав всі підстави для проведення документальної позапланової перевірки.

Власне, під час розгляду даної справи відповідачем також не було надано заперечень на доводи позивача про те, що камеральна перевірка ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» всупереч вимогам статті 76 Податкового кодексу України не охоплювала всю податкову звітність позивача за відповідний період.

Варто зазначити, що виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних Єдиного реєстру податкових накладних не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку.

Після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Платник податків може скористатися своїм правом на виправлення значень податкових зобов`язань у разі самостійного виявлення помилки шляхом відображення відповідних сум в податковій декларації за звітний податковий період або внесення змін до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 Податкового кодексу України. При цьому таке право має бути реалізоване не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

За наслідками подання платником податків уточнюючого розрахунку контролюючий орган має перевірити достовірність таких показників шляхом проведення документальної позапланової перевірки, що передбачено підпунктом 78.1.3 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною зокрема у постановах від 04.09.2018 по справі №813/1977/14, від 05.09.2019 по справі №803/1595/14, від 19.09.2019 по справі №815/4013/14, від 12.08.2020 по справі №805/2408/16-а, від 31.08.2020 по справі №820/6771/16, від 03.09.2020 по справі №808/2156/17, від 22.12.2020 по справі №640/15334/19, від 12.02.2021 по справі №808/537/16, від 22.04.2021 по справі №360/3701/19.

Як наслідок, зважаючи на відсутність в матеріалах даної адміністративної справи будь-яких доказів на користь того, що допущення та у подальшому виправлення позивачем помилок у податкові звітності ТОВ «НЕКСТТРЕЙД» призвело до несплати останнім відповідних податкових зобов`язань, а також що відповідачем належним чином досліджувались обставини, зазначені у поданих позивачем запереченнях до контролюючого органу, при тому що позивачем спростовувались висновки акта податкової перевірки ТОВ «НЕКСТТРЕЙД», суд не вбачає в діях позивача складу податкового правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відсутність складу податкового правопорушення, покладеного контролюючим органом в основу оскаржуваних в межах даної адміністративної справи податкових повідомлень-рішень, зокрема доказів на користь виконання відповідачем свого обов`язку в частині перевірки заявлених позивачем обставин для звільнення від відповідальності, вказують на наявність підстав для визнання цих рішень податкового органу такими, що винесені протиправно, а відтак і на необхідності їх скасування у судовому порядку.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не довів перед судом належними та допустимими доказами правомірність своєї поведінки, а відтак позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню судом.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 60 197,64 грн, що підтверджується платіжним дорученням №960 від 03 серпня 2022 року. З урахуванням вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕКСТТРЕЙД» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29 жовтня 2021 року №785410415, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 3 768 467 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29 жовтня 2021 року №785400415, яким збільшено збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 244 709 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕКСТТРЕЙД» (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 81, кв. 2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) суму судового збору у розмірі 60 197,64 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко