Справа № 819/625/14-а
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/625/14-a

05 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Побурко В.О.

представника позивача Чернявська Г.П.

представника відповідача Мурована І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Бережанське лісомисливське господарство" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2013 року № /183, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» (далі - ДП «Бучацьке лісове господарство» або позивач), правонаступником якого є Державне підприємство «Бережанське лісомисливське господарство», звернулося до адміністративного суду з позовом до Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі - Бучацька ОДПІ або відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.11.2013 року №/179 яким позивачу нараховано грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 1084100,11 грн. (в т.ч. 722733,41 грн. - основний платіж, 361366,7 грн. - штрафні (фінансові) санкції) та від 21.11.2013 року №/183, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємств в сумі 455302 грн. (в т.ч. 305 391 грн. - основний платіж, 149 911 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Позов обґрунтований тим, що ДП «Бучацьке лісове господарство» вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, не об`єктивними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а прийняті за її результатами податкові повідомлення-рішення є протиправними. Щодо податкового повідомлення-рішення №/183, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємств в сумі 455302 грн. (в т.ч. 305 391 грн. - основний платіж, 149911 грн. - штрафні (фінансові) санкції), представник позивача вважає, що воно було винесене безпідставно, оскільки при проведенні перевірки аналізувався лише дохід підприємства не включаючи витрат.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2014, яка переглянута та залишена без змін судом апеляційної інстанції, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 21 листопада 2013 року №/183, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 20 листопада 2013 року №0/179 в частині визначення грошового зобов`язання по основному платежу в сумі 722733,41 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, повернено з державного бюджету України на користь державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" 488 грн. сплаченого судового збору.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2016 касаційну скаргу Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області задоволено частково, Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.01.2017, яка переглянута та залишена без змін судом апеляційної інстанції, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Бучацької об`єднаної податкової інспекції від 21.11.2013р. №/183 та від 20.11.2013р. №/179.

Однак, Постановою Верховного Суду від 12.11.2020 касаційну скаргу Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задоволено частково, Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 року у справі №819/625/14-а скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2013 року №/183 та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 року залишено без змін.

01.12.2020 дану справу отримано Тернопільським окружним адміністративним судом, що підтверджується відтиском штампу вх.№18387.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2020 дану справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Ухвалою суду від 07.12.2020 адміністративну справу №819/625/14-а прийнято суддею Дерех Н.В. до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 29.12.2020 о 12:30 год.

Ухвалою суду від 29.12.2020 відкладено підготовче судове засідання у справі на 28.01.2021 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 28.01.2021 відкладено підготовче судове засідання у справі на 01.03.2021 о 12:00 год.

01.03.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 09.03.2021 о 09:30 год.

09.03.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні повністю.

09.03.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про заміну відповідача на належного відповідача Головне управління ДПС в Тернопільській області. Також, оголошено перерву до 21.04.2021 о 12:00 год.

18.03 2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив на адміністративний позов.

21.04.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 07.05.2021 о 11:00 год.

07.05.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні оголошено перерву до 27.05.2021 о 10:00 год.

27.05.2021 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні призначено розгляд справи на 09.06.2021 12:00 год.

Ухвалою суду від 09.06.2021 постановлено призначити в адміністративній справі за позовом Держаного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 листопада 2013 року №/183 судово-економічну експертизу. Також, провадження у справі №819/625/14а зупинено відповідно до пункту 4 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України до одержання результатів експертизи.

Ухвалою суду від 14.01.2022 поновити провадження в адміністративній справі №819/625/14-а та призначено підготовче засідання на 31.01.2022 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 31.01.2022 підготовче засідання у справі відкладено до 17.02.2022 о 11:30 год.

17.02.2022 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні розгляд справи відкладено до 01.03.2022 о 14:00 год.

Ухвалою суду від 01.03.2022 відкладено розгляд справи №819/625/14-а та зазначено, що про дату, час та місце проведення наступного підготовчого засідання у справі сторони буде повідомлено додатково.

Ухвалою суду від 25.04.2022 постановлено призначити підготовче засідання на 09.05.2022 о 10:00 год.

09.05.2022 представником відповідача подано до суду додаткові пояснення, які суд розцінює як заперечення на відповідь на відзив.

09.05.2022 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні розгляд справи відкладено до 25.05.2022 о 10:00 год.

25.05.2022 представником відповідача подано письмові заперечення на позов.

25.05.2022 у відкритому судовому засіданні у підготовчому провадженні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.06.2022 о 10:00 год.

01.06.2022 представником позивача подано додаткові пояснення щодо обгрунтування правильності визначення оподаткованого прибутку.

02.06.2022 у відкритому судовому розгляд справи відкладено до 30.06.2022 о 10:00 год.

30.06.2022 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 15.07.2022 о 10:00 год.

15.07.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 11.08.2022 о 10:00год.

11.08.2022 представником ГУ ДПС у Тернопільській області подано письмові додаткові пояснення. Зазначено, що оскільки до матеріалів судово-бухгалтерської експертизи не додано документів обліку особового складу та заробітної плати, зокрема, наказів про прийняття/звільнення працівників, а також розрахункових або розрахунково-платіжних відомостей, немає можливості підтвердити витрати по наданих нарядах-актах та табелю. Вважає, що наведені у висновку проведення та показники витрат не проаналізовані з погляду реальності господарських операцій.

11.08.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 17.08.2022 о 10:00год.

Ухвалою суду від 17.08.2022 розгляд справи відкладено до 22.09.2022 о 10:00 у зв`язку з неприбуттям у судове засідання представника позивача та поданням клопотання про відкладення розгляду справи.

16.09.2022 представником позивача подано - звіт про фактичні результати АФ « Консул».

22.09.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 05.10.2022 о 10:00 год. у зв`язку з неприбуттям у судове засідання представника відповідача та поданням ним клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача на лікарняному.

05.10.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2022 о 10:00 для ознайомлення відповідачем з матеріалами, які надав представник позивача.

07.10.2022 директором ДП « Бережанське лісомисливське господарство» подана заява про процесуальне правонаступництво.

11.10.2022 розгляд даної справи відкладено до 20.10.2022 о 10:00 год у зв`язку із повітряною тривогою.

20.10.2022 розгляд даної справи відкладено до 03.11.2022 о 11:30 год у зв`язку із повітряною тривогою.

20.10.2022 директором ДП «Бережанське лісомисливське господарство» подані письмові заперечення проти міркувань та доводів відповідача, що викладені у відзиві на позов та інших процесуальних документах.

03.11.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 10.11.2022 о 10:00 год для подання відповідачем додаткових документів.

10.11.2022 представником відповідача подано письмове клопотання про долучення доказів на вимогу суду.

10.11.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 28.11.2022 о 10:00год. для подання позивачем документів.

Також, ухвалою суду від 10.11.2022 постановлено ухвалу про заміну позивача його правонаступником ДП « Бережанське лісомисливське господарство».

28.11.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 05.12.2022 о 10:00год.

05.12.2022 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з міркувань, що викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та інших процесуальних документах. Просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнала з мотивів, що викладені у відзиві на позов, запереченнях та інших процесуальних документах, просила відмовити у їх задоволенні повністю.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» засноване на державній власності, створене відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України №133 від 31.10.1991 р. «Про організаційну структуру управління лісового господарства України», належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і входить до сфери управління Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Підприємство створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів, охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих підприємству у користування.

ДП «Бучацьке лісове господарство» взято на податковий облік Бучацькою МДПІ 14.09.1992 за №112.

Основні напрямки діяльності підприємства визначені статтею 3 Статуту Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство», затверджений Наказом Державного комітету лісового господарства України №661 від 07.11.2007.

Бучацькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області було проведено виїзну планову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 30.06.2013 р., за результатами якої складено акт від 14.10.2013 року №136/22/00993030 (далі - Акт).

Перевіркою встановлено, що в порушення пп.135.4.1 п.135.1, пп.135.4.2 п.135.4, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, ст.149 Податкового кодексу України, ДП "Бучацьке лісове господарство" занижено задекларовані показники, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування в сумі 305391 грн., а саме: за 4 квартал 2011 року в сумі 5570 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 21368 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 278453 грн. За вказані порушення контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 21.11.2013 року №/183, яким позивачу донараховане грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємств в сумі 455302 грн. (в т.ч. 305391 грн. - основний платіж, 149911 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

При цьому, перевіркою встановлено, що на формування цих показників впливало: здійснення операцій з надання послуг в лісовому господарстві і лісництва та лісозаготівель; сума безповоротної фінансової допомоги; позитивне значення курсових різниць; доходи від реалізації інших оборотних активів; не включення до декларації безнадійної кредиторської заборгованості, що, на думку Бучацької ОДПІ, призвело до заниження податку на прибуток в сумі 305391 грн., а саме: за 4 квартал 2011 року в сумі 5570 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 21368 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 278453 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У відповідності до частин першої та другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Спірні правовідносини врегульовуються Податковим кодексом України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п. п. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями наведеної норми поняття господарської діяльності, визначається не через фактичне одержання доходу, а як спрямованість на одержання доходу. Проведення деяких операцій у збиток не свідчить про те, що позивач не отримав дохід і не прагнув отримати прибуток від господарської діяльності.

Отже, мета отримання доходу є кваліфікуючою ознакою господарської діяльності, що передбачає наявність розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника.

У пункті 14.1.231 Податкового кодексу України наведено визначення розумної економічної причини (ділова мета), яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Наведене не означає обов`язкову прибутковість кожної окремої операції, адже в аналізованих нормах йдеться не про позитивний фінансовий результат та не про прибуток як об`єкт оподаткування, а про дохід як один з елементів обчислення бази оподаткування. Господарська операція, спрямована на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є об`єктивним процесом здійснення господарської діяльності, яка опосередковується комерційним ризиком неодержання очікуваного доходу. Втім віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках належного обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 09.06.2015 року у справі №21-289а15 та Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.02.2020 року у справі №440/1503/19 (провадження К/9901/1506/20).

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.

Утім, віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за ціну придбання товарно-матеріальних цінностей.

Як слідує з матеріалів даної справи, позивач в обревізований період перебував у господарських правовідносинах із Державним територіально-галузевим об`єднанням «Львівська залізниця», ПП «ОККО-Бізнес», ПАТ «Укртелеком»/ Тернопільська філія, ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ПП «Ліси-діброви», ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка», ТОВ «Агротерн», Мале приватне підприємство «Смолоскип», ТзОВ фірма «Лана», ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ТзОВ «Озон ЛХЗ», ПП ОСОБА_5 , ПП ОСОБА_6 , ТОВ «Тернопільський автоцентр КАМАЗ», СМП «Квота», ТзОВ «Метрудтранс», ПП ОСОБА_7 ,ПП ОСОБА_8 , ПП ОСОБА_9 ,ПП ОСОБА_10 , ДП «Дослідно-експериментальний завод» (м.Коломия), ТзОВ «Укрспецоборонконтракт», ТОВ «Український сертифікаційний центр», ПП «ЮТА», ТзОВ «Золотий екватор», ПрАТ «Солід», ТзОВ «Пролісок», ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ДП «Український лісогосподарський центр консалтингу та логістики «Укрлісконсалтинг», ВАТ «Тернопільобленерго», ПП «Максимум-К», ТзОВ фірма «Союзмаркет», ТзОВ «Южматиз» (м.Одеса), ПМП «Рост», ОСОБА_13 , ТОВ «Тернопільоптторг», ТзОВ «Гаванна», ТзОВ ЛК «Інтерплит Надвірна» (м.Надвірна, Івано-Франківська область), та іншими суб`єктами господарювання, які за своєю цивільно-правовою суттю відповідають основним напрямкам діяльності позивача, які визначені статтею 3 Статуту підприємства, однак позивачем не доведено відповідність таких кількісних показників, які зазначені у первинних документах діловій мені підприємства.

Зокрема, між позивачем та вказаними контрагентами здійснювалися господарські операції щодо надання послуг (в тому числі по міжнародних перевезеннях), купівлі-продажу (дрова, деревина для технічних потреб, придбання паливно-мастильних матеріалів, придбання кисню газоподібного, придбання запчастин автомашин, придбання будівельних матеріалів, виготовлення цифрових ключів, печаток, оплата телекомунікаційних послуг, підключення електронної системи, постачання електроенергії), поставки, заготівлі деревини.

Належних доказів щодо обставин та способу налагодження зв`язків між позивачем та його контрагентами позивачем суду не подано, а суд позбавлений можливості встановити такі докази, оскільки з 2013 року такі докази, як вказано представником позивача, не збереглися.

Аналіз вказаних господарських правовідносин дає підстави вважати, що дані господарські правовідносини, на думку суду, відповідають діловій меті підприємства, однак, не спростовують висновків контролюючого органу щодо допущення підприємством порушень податкового законодавства щодо заниження заявленого показника податкової декларації з податку на прибуток підприємства, а саме в сумі 305391 грн.: за 4 квартал 2011 року в сумі 5570 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 21368 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 278453 грн.

Крім цього, за змістом ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Поряд з цим, згідно правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 33770792) акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Судом досліджувались первинні документи ДП "Бучацьке лісове господарство", а саме: аналізи рахунків бухгалтерського обліку ДП "Бучацьке лісове господарство" за 2012 рік №№231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 239, 911, 912, 92, 93, 942, 943, 945, 949, 951, 952; оборотно-сальдові відомості по рахунках бухгалтерського обліку ДП "Бучацьке лісове господарство" за 2012 рік №№231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 239, 911, 912, 92, 93, 942, 943, 945, 949, 951, 952; податкова декларація з податку на прибуток за І квартал 2012 року, перше півріччя 2012 року, 9 місяців 2012 року, 2012 рік; акт податкової перевірки ДП "Бучацьке лісове господарство" за період з 01.10.2011 р. по 30.06.2013 рік; розрахунок штрафних санкцій за результатами податкової перевірки; первинні документи, щодо фактичних витрат лісгоспу при здійснення фінансово-господарської діяльності в 2012 році (податкові накладні, акти виконаних робіт, нагромаджувальні відомості, аналізи рахунків бухгалтерського обліку, оборотно-сальдові відомості, товаро-транспортні накладні, накладні, специфікації - накладні, видаткові накладні).

З аналізу наведених вище документів вбачається, що загальна сума доходів підприємства за 2012 рік склала: від реалізації готової продукції - 13689723 грн., від реалізації товарів - 42131 грн., від реалізації робіт, послуг - 299286 грн., від реалізації інших оборотних активів - 876330 грн., від операційної діяльності - 106876 грн., від реалізації фінансових інвестицій - 56 грн., від звичайної діяльності - 2210 грн., інші фінансові доходи - 20 грн., від купівлі-продажу валюти - 43571 грн., від операційної курсової різниці - 16282 грн., доходи майбутніх періодів - 105579 грн., від простроченої кредиторської заборгованості - 101750 грн.

Також, загальна сума доходів підприємства за 2012 рік згідно первинних документів складає 15283814 грн., що на 338802 грн. менше ніж визначено перевіркою контролюючого органу. Така сума виникла за рахунок завищення доходу від купівлі-продажу іноземної валюти у сумі 491095 грн. та не включення до доходів сум від реалізації товарів у сумі 42131 грн., доходів від реалізації фінансових інвестицій у сумі 56 грн., від операційної курсової різниці в сумі 4527 грн. та доходи майбутніх періодів на суму 105579 грн.

Загальна сума витрат підприємства згідно податкових накладних, актів виконаних робіт, нагромаджувальних відомостей, аналізів рахунків бухгалтерського обліку, оборотно-сальдових відомостей, які використані в господарській діяльності підприємства за 2012 рік складає 16266201,73 грн.

Відповідно до декларації з податку на прибуток ДП „Бучацьке лісове господарство" задекларовано доходів за 2012 рік на суму 14194895 грн, що на 1088919 грн менше (15283814 - 14194895 ), ніж документально підтверджено.

Наведені висновки суду кореспондуються зі змістом Висновку експертів Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №762-763/21-22 від 29.12.2021, який у розумінні ст.108 КАС України оцінюється судом разом із іншими доказами, за правилами, встановленими ст.90 КАС України, і приймається до уваги при вирішенні спору по суті.

При цьому суд не приймає до уваги звіт про фактичні результати АФ « Консул» від 26.08.2022 оскільки даний звіт стосується фінансової інформації щодо замовника ДП «Бучацьке лісове господарство» та не поширюється на іншу фінансову звітність даного підприємства. Крім цього, суд зазначає, що даний звіт зроблено у 2022 році, згідно умов Договору №01К-ПП від 10.06.2022 року. Як слідує із звіту, дані процедури були погоджені згідно умов Договору і включали виконання певних специфічних процедур, результати яких замовник, яким є ДП «Бучацьке лісове господарство», використовує для власного висновку.

Слід також зазначити, що аудитор, який склав вказаний висновок не був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок у розумінні частини сьомої ст. 101 КАС України.

При цьому суд вважає, що відповідач був позбавлений можливості приймати участь при проведені відповідних аудиторських процедур, оскільки дані аудиторські процедури проводились за індивідуальним замовленням ДП «Бучацьке лісове господарство».

Крім того, судом встановлено, що у рядок 03 ІД Податкової декларації з податку на прибуток позивача «Інші доходи» не включено безнадійну кредиторську заборгованість, по якій минув строк позовної давності відповідно до ст.8 Конвенції ООН «Про позовну давність у міжнародній купівлі-продажу товарів» 1974 року в сумі 125971 грн., а саме, 4 квартал 2011 року - 24219 грн., 2 квартал 2012 року в сумі 101752 грн. по міжнародних контрактах з такими контрагентами: DBS KFT "DEKO BIOMASS SUPPLY", PPEH "BARIMEX", P.P.H. "RINGPOL", "SIA EUROWOOD", "COPPERDALE FOUNDATION LLC", АТЛАНТІК», "EBENEZER FINANCE LIMITED", "DEKO Biomassza Szolqaltato Kft", що, на думку суду, є порушенням п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України.

Так, згідно з п. 135.1. ст.135 Податкового Кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до положень пп. 135.4.1 п.135.4 ст.135 Податкового Кодексу України, дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Згідно з пп. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового Кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з п. п. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Слід також зазначити, що відповідно до пункту 153.1.4. ст.153 ПК України, у разі здійснення операцій з продажу іноземної валюти та банківських металів, до складу доходів або витрат платника податку відповідно включається позитивна або від`ємна різниця між доходом від продажу та балансовою вартістю такої валюти, металів.

Термін «балансова вартість іноземної валюти» означає вартість іноземної валюти за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, на дату звітного балансу або на дату здійснення операції залежно від того, яка дата настала пізніше.

При цьому, прибуток ураховується у складі доходів платника податку, а збиток ураховується у складі втрат платника податку.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що за операціями з купівлі-продажу валюти має визначатися результат між курсом, з яким банк придбаває валюту та балансовою вартістю валюти.

В Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №193 від 10.08.2000 р. (надалі - П(С)БО 21) визначено, що методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України. При цьому, в п.4 П(С)БО 21 передбачено, що курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

В п.5 П(С)БО 21 передбачено, що операції в іноземній валюті під час первісного визнання відображаються у валюті звітності шляхом перерахунку суми в іноземній валюті із застосуванням валютного курсу на дату здійснення операції (дата визнання активів, зобов`язань, власного капіталу, доходів і витрат)

Згідно Акту перевірки, контролюючим органом встановлено позитивне значення курсової різниці від купівлі - продажу іноземної валюти складає 534666 грн., що не спростоване в ході розгляду даної справи позивачем належними, достатніми та допустимими доказами.

Відтак, даний дохід також має вплив на відображення у податковій декларації позивача податку на прибуток.

Також, за змістом п.14.1.257. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Таким чином, сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що залишилась непогашена вважається безповоротною фінансовою допомогою та за вимогами податкового законодавства включається до складу «інші доходи».

Як вбачається зі Акту перевірки, контролюючим органом встановлено суму безповоротної фінансової допомоги 5000 грн. за 2-3 квартал 2011 року, 5000 грн. за 2-4 квартал 2011 року, які не відображені у Декларації з податку на прибуток платника, що не спростоване в ході розгляду даної справи позивачем.

Відтак, суд приймає до уваги Висновки Акту перевірки, а також пояснення сторони відповідача, надані у судових засіданнях стосовного того, що перевіркою відображених показників у рядку 03 ІД Податкової декларації на прибуток підприємства «Інші доходи» за період 01.10.2011 по 31.12.2012 у загальній сумі 395335 грн, що на формування цього показника мали вплив відображені в інших доходах сума безповоротної фінансової допомоги, отриманої у звітному (податковому) періоді, позитивне значення курсових різниць, доходи від реалізації інших оборотних активів.

Стосовно інших доводів наведених позивачем у позовній заяві та у відповіді на відзив, то суд критично оцінює такі з огляду на їх надуманість, та зазначає, що згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно частин першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки судом встановлено, що позивачем у податкових деклараціях занижено показник прибутку підприємства у порівнянні з первинними бухгалтерськими документами, суд приходить до переконання, що контролюючим органом правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення, а тому, позов до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 12 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Державне підприємство "Бережанське лісомисливське господарство" (місцезнаходження: вул.Шевченка, 44А,м. Підгайці,Тернопільський район, Тернопільська область,48000 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.