Справа № 752/27092/21
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/110/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Коровченка Олександра Ростиславовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача старшого інспектора з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Коровченка Олександра Ростиславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія 1АВ № 2445307 від 16 вересня 2021 року та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки відразу після перестроювання зупинив транспортних засіб, після чого виконав перестроювання у смугу загального користування та продовжив рух. Також позивач зазначив, що на смузі для маршрутних транспортних засобів такі транспортні засоби були відсутні. Позивач стверджує, що останньому було відмовлено в наданні для ознайомлення матеріали справи, які стали підставою для накладення адміністративного стягнення. За вказаних обставин, позивач вважає, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за дії, у яких відсутній склад правопорушення, а також відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення, свідчить про те, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року поновлено позивачу строк на звернення до суду з позовом до старшого інспектора з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Коровченка Олександра Ростиславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи. Також вказаною ухвалою витребувано в Департаменту патрульної поліції відеозапис руху автомобіля Volkswagen Polo, днз НОМЕР_1 , 14 вересня 2021 року в період з 09 год. 06 хв. 30 сек. по 09 год. 08 хв. 30 сек., що зафіксований відеокамерою «бульвар Дружби Народів, 36. Напрямок руху: зустрічний (N50.520328 E30.549073)».

Ухвалою суду в даній справі від 20.01.2022 року залучено Департамент патрульної поліції до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача. У зв`язку із неявкою сторін розгляд справи перенесено на 14.03.2022 о 09:00.

16.02.2022 року до суду від позивача надійшли доповнення до позовної заяви, в яких останній стверджує, що продовження руху у смузі руху загального призначення до місця переривчастої лінії та наступної зупинки для виконання перестроювання мало б наслідком порушення п. 15.1, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР.

16.11.2022 року до суду від відповідача 2 надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка обгрунтована тим, що зазначені позивачем обставини на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом не є поважними.

Суд зазначає, що закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку на таке подання. Тому дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. Разом з тим, дослідивши зазначені позивачем причини пропуску строку на звернення до суду з даним позовом та подані на підтвердження таких причин докази, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на звернення до суду та поновив позивачу такий строк ухвалою від 15.11.2021 року.

16.11.2022 року відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що фотофіксацією, здійсненою в автоматичному режимі, та яка відповідає вимогам законодавства, підтверджується вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Крім того, за вказаних обставин, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також відповідач 2 звертає увагу, що відповідно до фотофіксації вчиненого позивачем правопорушення вбачається авто, що зображене на широкій суцільній лінії дорожньої розмітки, тобто водієм не було дотримано п. 17.2 ПДР, а тому його рух і було зафіксовано камерою автоматичної фіксації.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.09.2021 року о 09 год. 07 хв. за адресою: м. Київ, бульвар Дружби народів, 36, відносно позивача, старшим інспектором, з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Коровченком Олександром Ростиславовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія 1АВ № 02445307 від 16.09.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 680,00 грн.

У зазначеній постанові вказано, що особа, яка керувала транспортним засобом, здійснила рух смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушила п. 17.1 ПДР.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання перевагу в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигналами пристроями, ненадання перевагу маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до примітки статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення, зокрема, адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно з п. 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (стаття 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (частина друга стаття 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частина перша стаття 77 КАС України).

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач зазначає, що не здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки відразу після перестроювання зупинив транспортних засіб, після чого виконав перестроювання у смугу загального користування та продовжив рух. Також позивач зазначив, що на смузі для маршрутних транспортних засобів такі транспортні засоби були відсутні. Вказані доводи позивача суд відхиляє з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та фотофіксації вчиненого позивачем правопорушення, транспортний засіб останнього зображений на широкій суцільній лінії дорожньої розмітки, тобто водієм не було дотримано п. 17.2 ПДР, у зв`язку з чим порушення позивачем п. 17.1 ПДР було зафіксовано камерою автоматичної фіксації.

Суд відхиляє доводи позивача, що продовження руху у смузі руху загального призначення до місця переривчастої лінії та наступної зупинки для виконання перестроювання мало б наслідком порушення п. 15.1, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР, оскільки встановлені дорожні знаки та нанесені на дорожнє полотно позначки покликані забезпечувати безпечний рух транспортних засобів, а тому в даному випадку порушення правил дорожнього руху є неможливим у разі дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху. Водночас позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, які б унеможливили дотримання останнім п. 17.2 ПДР.

Позивач стверджує, що останньому було відмовлено в наданні для ознайомлення матеріалів справи про вчинене останнім адміністративне правопорушення, які стали підставою для накладення адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу, що відповідно до оскаржуваної постанови зазначено посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі. Інших доказів, на підставі яких винесена оскаржувана постанова, матеріали даної судової справи не містять. З огляду на вказане суд приходить до висновку, що позивач не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами у справі про адміністративне правопорушення, оскільки такі матеріали були розміщені на відповідному Інтернет ресурсі. Водночас позивачем не надано доказів щодо неможливості скористатися таким Інтернет ресурсом.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що старшим інспектором з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Коровченком Олександром Ростиславовичем правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія 1АВ № 02445307 від 16 вересня 2021 року.

Суд вважає, що стороною позивача не доведено належними доказами протиправність притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на недоведеність позивачем своїх вимог та наявність доказів на підтвердження вини позивача, вважає, що постанову слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245 КАС України , суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора з особливих доручень ВУСАФППДР УБДР Департаменту патрульної поліції Коровченка Олександра Ростиславовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серія 1АВ № 02445307 від 16 вересня 2021 року, залишити без задоволення.

2. Постанову серії 1АВ № 02445307 від 16 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. залишити без змін.

3. Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Ольшевська