Справа № 280/9778/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 грудня 2022 року Справа № 280/9778/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

2. Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16)

3. Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), 2. Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2), 3. Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 3), в якій позивач просить суд:

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.06.2021 №71, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.08.2021 №71 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років, зарахувавши до вислуги років період її роботи з 01.10.1984 по 17.03.1999 на посаді «Музичного працівника» в дитячому садку колгоспу «їм. XXI з`їзду КПРС» Мелітопольського району, який було реорганізоване в колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», починаючи з 10.06.2021.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Водночас, відповідачами 2 та 3 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу. Позивач із такими рішеннями не погоджується, посилаючись на норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №280/9778/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач 1 позов не визнав, надав відзив, в якому посилається на те, що згідно записів трудової книжки позивача, вона з 01.10.1984 прийнята у члени колгоспу та направлена музробітником у дитячий садок; 17.03.1999 звільнена (виведена з членів колгоспу). В наданій довідці про стаж роботи від 03.06.2021 №15 зазначено про роботу позивача в колгоспі музичним працівником в дитячому садку у період з 01.10.1984 по 30.04.1998, з кількістю вироблених трудоднів. Страховий стаж позивача, згідно наданих документів, складає 32 роки 3 місяці 29 днів, з них стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років складає 17 років 2 місяці за період з 01.09.1999 по 31.10.2016. При цьому, не враховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період з 01.10.1984 по 30.04.1998, оскільки Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, посада музичного робітника дитячого садка не передбачена; період роботи з 15.08.1984 по 20.09.1984 на посаді викладача, оскільки не підтверджується відношення до навчального закладу освіти та запис про звільнення завірений печаткою управління культури, яке не передбачено Переліком №909; період з 14.12.1998 по 31.08.1999, оскільки згідно з довідкою від 10.06.2021 №01-28/0087 вбачається робота за сумісництвом. Таким чином, у зв`язку з відсутністю стажу, що дає право на призначення пенсії вислугу років, право на призначення пенсії у позивача відсутнє. З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі 2 та 3 позов також не визнали, подали до суду відзиви, аналогічні за змістом відзиву відповідача 1. У задоволенні позову просять відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою від 10.06.2021 за призначенням/перерахунком пенсії. Заяву, за принципом екстериторіальності, розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.06.2021 №71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. В обґрунтування рішення зазначено про відсутність необхідного стажу роботи, який дає право на призначення пенсії. При цьому вказано, що відповідно до наданих до заяви документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 р. 6 міс. 12 дн., стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 17 р. 2 міс. Не враховано до стажу за вислугу років період з 01.10.1984 по 31.12.1991, оскільки документально не підтверджено період роботи на посаді музичного працівника; з 01.01.1992 по 30.04.1998, оскільки документально не підтверджено період роботи на посаді музичного працівника та Переліком посад ця посада не передбачена; з 15.08.1984 по 20.09.1984 на посаді викладача, оскільки запис про звільнення завірений печаткою управління культури, яке не передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909; з 14.12.1998 по 31.08.1999, оскільки згідно довідки від 10.06.2021 №01-28/0087 вбачається робота за сумісництвом.

Позивач повторно звернулася із заявою від 30.08.2021 за призначенням/перерахунком пенсії. Заяву, за принципом екстериторіальності, розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 30.08.2021 №71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. В обґрунтування рішення зазначено про відсутність необхідного стажу роботи, який дає право на призначення пенсії. При цьому вказано, що страховий стаж позивача становить 36 р. 3 міс. 18 дн. Не зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, період з 01.10.1984 по 30.04.1998, оскільки посада музичного працівника дитячого садка не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, посада музичного робітника дитячого садка не передбачена; період роботи з 15.08.1984 по 20.09.1984 на посаді викладача, оскільки не підтверджується відношення до навчального закладу освіти та запис про звільнення завірений печаткою управління культури, яке не передбачено Переліком №909; період з 14.12.1998 по 31.08.1999, оскільки згідно з довідкою від 10.06.2021 №01-28/0087 вбачається робота за сумісництвом. Таким чином, у зв`язку з відсутністю стажу, що дає право на призначення пенсії вислугу років, право на призначення пенсії у позивача відсутнє. З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

Повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Відділу обслуговування громадян №14) від 10.09.2021 №0800-0217-8/60690 позивача поінформовано про прийняття вищевказаного рішення.

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до вказаного переліку право на призначення пенсії за вислугу років мають, зокрема, музичні керівники, які працювали у дошкільних навчальних закладах всіх типів.

Статтею 16 Закону УРСР «Про народну освіту» від 28.06.1974 N 2778-VIII (був чинним на момент роботи позивача на посаді музичного працівника дитячого садка) передбачалося, що з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади.

Статтею 27 Закону УРСР «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (був чинним на момент роботи позивача на посаді музичного працівника дитячого садка) було визначено, що дошкільними виховними закладами є: дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки, сімейні, прогулянкові, дошкільні заклади компенсуючого (для дітей, які потребують корекції фізичного і психічного розвитку) та комбінованого типів з короткотривалим, денним, цілодобовим перебуванням дітей, а також дитячі садки інтернатного типу, дитячі будинки, школи-садки та інші.

Судом досліджено трудову книжку колгоспника від 01.09.1986 серії НОМЕР_1 , що належить позивачу, та встановлено, що 01.10.1984 її направлено музичним робітником до дитячого садка, а 17.03.1999 звільнено з роботи за власним бажанням.

Відповідно до статті 56 Закону N 1788-XII при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Матеріали справи містять довідку від 03.06.2021 №15, видану Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом «Дружба», відповідно до якої позивач працювала музичним працівником в дитячому садку з 01.10.1984 по 30.04.1998, а також відомості про кількість вироблених трудоднів.

Пунктами 1, 13 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 визначено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Отже, відповідальність за заповнення трудової книжки колгоспника покладена на спеціально уповноважену правлінням колгоспу особу. Наявність певних недоліків у трудовій книжці не може бути підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

Згідно Загальносоюзному класифікатору професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів, затвердженому постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 №016 та введеному в дію з 01.01.1987, та Державному класифікатору професій України , затвердженого та введеного в дію з 01.01.1996 наказом Держстандарту України від 27.07.1995 № 257, які діяли під час спірного періоду роботи позивача, існує професійна назва роботи «керівник музичний» (код 24625).

Слід зазначити, що та обставина, що в трудовій книжці позивача її професію зазначено як «музичний робітник», не може нівелювати право позивача на отримання пенсії.

Крім того, у рішенні від 16.06.2021 №71 відповідач 2 самостійно зазначає, що: «…Враховуючи роз`яснення від 17.05.1960 №19, надане Державним комітетом з праці та соціальних питань в період дії Наказу №135, право на пенсію за вислугу років як керівники-вихователі та вихователі дитячих садків та об`єднаних ясел-садків мали, зокрема, музичні керівники (музичні працівники) дитячих садків та об`єднаних ясел-садків….».

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що дитячий садок відноситься до дошкільного закладу, суд відхиляє твердження органів Пенсійного фонду про те, що період роботи позивача на посаді «музичний робітник у дитячому садку» не може бути зарахований ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Наведене, в свою чергу, зумовлює висновок суду про протиправність оскаржуваних у цій справі рішень відповідача 2 та відповідача 3 та наявність підстав для їх скасування.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років, зарахувавши до вислуги років період її роботи з 01.10.1984 по 17.03.1999 на посаді «Музичного працівника» в дитячому садку колгоспу «їм. XXI з`їзду КПРС» Мелітопольського району, який було реорганізоване в колективне сільськогосподарське підприємство «Дружба», починаючи з 10.06.2021, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 44, ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вже зазначалося, довідкою від 03.06.2021 №15, виданою Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом «Дружба», підтверджується період роботи позивача з 01.10.1984 по 30.04.1998.

Отже, позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягла віку 55 років; мала спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років у розмірі 17 р. 2 міс. (який визнається відповідачами), з урахуванням висновків суду, спеціальний стаж роботи у період з 01.10.1984 по 30.04.1998 (згідно довідки від 03.06.2021 №15), що сумарно є достатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

При цьому, суд звертає увагу на наступне.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку повторна заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та за результатом її розгляду прийнято рішення від 30.08.2021 №71. Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Тобто, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані ГУ ПФУ у Вінницькій області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у ГУ ПФУ в Запорізькій області.

За таких обставин, виплата пенсії повинна проводитись ГУ ПФУ в Запорізькій області після отримання від ГУ ПФУ у Вінницькій області рішення про призначення пенсії та матеріалів пенсійної справи.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За приписами частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог та вважає за необхідне зобов`язати відповідача 3 зарахувати період роботи позивача з 01.10.1984 по 30.04.1998 включно до спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, та зобов`язати відповідача 3 призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за пенсією 10.06.2021.

Також, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 1 виплатити позивачу призначену з 10.06.2021 пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області призначити позивачу пенсію, оскільки, як вже зазначено вище, такі повноваження в даному випадку належать відповідачу 3.

Крім того, довідка від 03.06.2021 №15, видана Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом «Дружба», не охоплює період роботи позивача з 01.05.1998 по 17.03.1999, а надана копія трудової книжки не містить кількості вироблених трудоднів, а тому у зарахуванні до стажу позивача даного періоду слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У силу вимог частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.06.2021 №71.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії від 30.08.2021 №71.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ) зарахувати період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 01.10.1984 по 30.04.1998 включно до спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за пенсією 10.06.2021.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) призначену з 10.06.2021 пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

8. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 12.12.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко