Справа № 160/13911/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «НВО ПЕРСПЕКТИВА»
до Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанови, -
08.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «НВО ПЕРСПЕКТИВА» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №317949 від 28.07.2022 року, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Дмитром у відношенні Приватного підприємства «НВО ПЕРСПЕКТИВА».
В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачем винесено постанову, якою застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф, вказана постанова прийнята з порушенням норм діючого законодавства, оскільки розгляд справи про порушення було проведено та винесено оскаржувану постанову після строку розгляду справи про порушення та вказано, що вимірювання здійснено в порушення вимог закону, оскільки на думку позивача вимірювання проведені приладом, що не проходив метрологічну атестацію. Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просив суд позовні вимоги задовольнити.
15.09.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 15.09.2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
27.09.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
25.10.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що оскаржувану постанову прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки під час перевірки було встановлено відповідні порушення, що стало підставою для винесення акту перевірки. Також, вказано, що габаритно-ваговий контроль здійснювався виключно на повіреному належним чином обладнання про що свідчить Свідоцтво про перевірку метрологічних характеристик засобу вимірювальної техніки до п.11 Порядку 879. Відповідачем в повній мірі виконано свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про розгляд справи, відповідно до інформації Укрпошти 14.07.2022 року відправлення знаходилось у точці видачі/доставки за місцем реєстрації позивача та вручено не було під час доставки. Також, вказано, що адміністративно-господарська санкція винесена у відповідності норм закону та у визначений термін. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
01.11.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що оскаржувана постанова складена в порушення вимог Закону та поза межами дії повноважень, а тому є незаконною, а відповідач не надав належних допустимих доказів для доведення правомірності своїх дій.
07.11.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оскаржуваної постанови.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце перевірки 263км + 674м (469км +542м) а/д М-18, а саме транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .
За результатами перевірки було складено акт №304644 від 10.02.2022 року відповідно до якого встановлено порушення ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», під час надання послуг з перевезень вантажів згідно ТТН від 10.02.2022 року №1002/1, вантажовіз. ПП «Сталь Торг Захід» через ТОВ «ВКП Композитсталь», вантажоодержувач ПП «Сталь Торг Захід», перевізник ПП «НВО Перспектива» з перевищенням габаритних обмежень (допустима ширина 2,6 м., перевищення в ширині склало 2,94 м.) Перевищення склало 13,08%, у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.15, 4.1 перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритних норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні вантажу (ширина 2,94 м. при допустимій ширині 2,6 м.) Перевищення склало 13,08%.
12.07.2022 року відділом Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було направлено Приватному підприємству «НВО Перспектива» повідомлення про розгляд справи 28.07.2022 року о 10:00 год. та копію акту перевірки.
Вказане повідомлення було отримано 05.08.2022 року, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
На розгляд справи щодо акту №304644 від 10.02.2022 року позивач чи уповноважена особа не прибули. Письмових пояснень чи заперечень позивачем надано не було.
За результатами розгляду справи на підставі акту №304644 від 10.02.2022 року відповідачем було винесено постанову №317949 від 28.07.2022 року, відповідно до якої застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн. за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт».
Позивач не погоджується із вказаною постановою та вважає її такою, що не відповідає вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно абзацу 3 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:
здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;
здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;
здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;
проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;
здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;
здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.
Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
В розумінні статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
За змістом пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).
Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Згідно із пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
З матеріалів справи встановлено, що повідомленням від 08.07.2022 року позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 28.07.2022 року.
Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви та підтверджується матеріалами справи, вказане вище поштове повідомлення відповідача позивач отримав лише 05.08.2022 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови, що жодним чином не заперечувалося відповідачем.
При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази щодо належного повідомлення позивача про час та місце адміністративного розгляду справи на момент винесення оскаржуваної постанови.
З огляду на викладене, суд вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано вимог пункту 26 Порядку №1567, оскільки на момент прийняття оскаржуваної постанови у відповідача не було доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про адміністративний розгляд справи.
За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що він був позбавлений права взяти безпосередню участь у адміністративному розгляді справи, надати свої заперечення та подати певні документи.
Таким чином, суд зазначає, що аналіз законодавства про автомобільний транспорт та встановлені в цій справи обставини дають підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо винесення постанови №317949 від 28.07.2022 року, оскільки така була винесена всупереч вимогам Закону №2344-III та Порядку 1567.
Суд погоджується з доводами позивача, що в порушення вищевказаних приписів Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, відповідачем винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу поза межами передбаченого двомісячного строку з дня виявлення порушення.
При цьому, суд зауважує, що пропуск відповідачем строку притягнення до відповідальності та застосування адміністративно-господарської санкції є безумовною підставою для визнання такої постанови протиправною та її скасування.
Аналогічна правова позиція щодо схожих правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 24.09.2021 року по справі № 1340/5404/18.
Щодо порушень встановлених під час перевірки, суд зазначає наступне.
Згідно абз.16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно пп.4 п.2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Також, положеннями ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 з метою забезпечення безпеки руху великовагових та великогабаритних транспортних засобів затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі Правила № 30).
Згідно з п. 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Отже, з наведеного слідує те, що перевищення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху дозволяється не більше ніж на 2 %.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, які здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.
За наслідками проведеної габаритно-вагового контролю даного транспортного засобу виявлено факт перевищення нормативних габаритних параметрів, а саме ширина вантажу, що перевозився становила 2,94 м при нормативно допустимих 2,60 м, тобто на 0,34 м більше нормативно допустимого, що у відсотковому співвідношенні склало 13,08%.
Разом з тим, в довідці від 10.02.2022 року № 0064167 відсутня інформація щодо технічного приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль, у матеріалах справи відсутнє свідоцтво на повірку такого технічного приладу, декларація відповідності тощо, з огляду на що неможливо встановити ані вимірювальне обладнання, ані технічний стан обладнання, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль.
Відповідачем жодних доказів на спростування вказаних доводів позивача суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не доведено факту здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , у відповідності до положень Постанови № 879, і, відповідно, отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними та бути покладеними в основу застосування до позивача адміністративно-господарської санкції.
Габаритно-ваговий контроль було проведено відповідачем не ідентифікованим обладнанням, щодо якого відсутня інформація про належну сертифікацію та своєчасну повірку, а відтак отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними та не можуть бути покладені в основу застосування до позивача адміністративно-господарської санкції.
Таким чином відповідач, приймаючи постанову №317949 від 28.07.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. на підставі абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», діяв неправомірно та всупереч чинному законодавству.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прийнята відповідачем постанова не відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості, прийнята без урахування усіх обставин, а тому є неправомірною та підлягає до скасуванню.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3393 від 20.09.2022 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2481,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №317949 від 28.07.2022 року, винесену начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Дмитром у відношенні Приватного підприємства «НВО ПЕРСПЕКТИВА».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв