Справа № 477/2435/21
Суддя: Полішко В. В.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/2435/21
Провадження № 2-а/477/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі -судді Полішко В.В., з секретарем Коцюрубенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною та скасування,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову, винесену поліцейським СРПП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом Глух В., серії БАБ, №081780 від 27 листопада 2021 року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП у сумі 425 грн. Справу відносно нього закрити.

25 січня 2022 року судом постановлено ухвалу про заміну відповідача, з огляду на яку замінено неналежного відповідача у справі ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 27 листопада 2021 року постановою поліцейського СПП ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області Глух В., серії БАБ, № 081780, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП, за керування транспортним засобом ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Соборна в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області, без права керування. На нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Вважає постанову необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що поліцейським незаконно було накладено на нього адміністративне стягнення, оскільки він був зупинений безпричинно. Під час зупинки поліцейським не була повідомлена йому причини зупинки, будь-яких правил дорожнього руху він не порушував.

Так, рухаючись протягом кілометра він помітив, що його переслідує легковий автомобіль. Завернувши на вул. Соборну він помітив як авто ввімкнуло проблисковий маяк синього та червоного кольору. Він зупинився. Поліцейський підійшов до його автомобіля та почав стверджувати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, натякав на хабар. Грошей він поліцейському не дав, тоді останній виніс щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у сумі 425,00 грн. До постанови додав рапорт. Інших доказів не надано.

З огляду на те, що рапорт належить до внутрішніх документів МВС України, то не може бути визнаний судом в якості допустимого доказу його вини.

Вважає, що відповідач, не маючи взагалі ніяких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, притягнув його до адміністративної відповідальності, не виконавши вимоги статей 251, 252 КУпАП. Оскільки жодних доказів вини немає, а отже відсутня суб`єктивна сторона і відповідно склад правопорушення.

До того ж, не надано доказів, які б підтверджували зазначення обставин, а саме фіксацію руху автомобіля під його керуванням.

Крім цього, зазначив, що Інструкцією визначено вичерпний перелік підстав для зупинення транспортних засобів, і з огляду на те, що підстав для зупинки його транспортного засобу не було, постанову слід визнати незаконною та скасувати.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що постанова складена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що відповідно до рапорту поліцейський СРПП ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області старший сержант Глух В., 27 листопада 2021 року близько 00-10 години в ході патрулювання у Миколаївському (Вітовському) районі Миколаївської області, а саме: смт. Воскресенське до їх наряду СРПП звернувся місцевий мешканець, який хотів бути анонімним, який повідомив, що по смт. Воскресенське Миколаївського району їздить підозріла машина марки ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , та на його думку, особи, які знаходяться в авто здійснюють крадіжки з дачних ділянок поблизу смт. Воскресенське Миколаївського району. Після звернення, 00-41 годині було виявлено та зупинено вищевказаний транспортний засіб по вул. Соборній в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області.

Поліцейський відійшов до авто позивача, представився, відповідно до пункту 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та повідомив причину зупинки. Звертаючись до водія відповідно до вимог пункту 2.4 ПДР України поліцейський поросив пред`явити документи, передбачені пунктом 2.4 ПДР України. Водій вів себе підозріло. Після з`ясування всіх обставин справи, виявилося, що ОСОБА_1 водійське посвідчення залишив вдома. Тоді, поліцейський оголосив йому, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності

Після цього водію було роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Поліцейський Глух В. виніс постанову та наклав адміністративне стягнення на позивача в розмірі 425,00 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно зі статтею 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, копію якої ОСОБА_1 , отримав під підпис. Останньому був роз`яснений строк та порядок її оскарження.

Всі зазначені дії були зафіксовані на портативний відеореєстратор, водночас надати відезапис неможливо, оскільки на сьогодні його знищено, відповідно до вимог підпункту 1 пункту 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, якою встановлений термін зберігання 30 діб.

Відповідно до 16 ЗУ «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Такої точки зору притримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладено в Постанові Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 127/19283/17.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

На місці зупинки автомобіля було з`ясовано, що у водія ОСОБА_1 відсутнє при собі водійське посвідчення, про що складно відповідну Постанову.

Вказав, що постанова була винесена правомірно, при цьому були з`ясовані всебічно обставини, що мали значення для вирішення справи.

Позивачем до суду подана відповідь на відзив в якій він вказав, що не погоджується з обставинами викладеними у відзиві. Так, в копії постанови вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 00:30 годині 27 листопада 2021 року, а у 00-41 годині цього ж дня була вже винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, з різницею в 11 хвилин. Зазначив, що неможливо вкластися в цей час виконавши наступні дії: переслідування його транспортного засобу, зупинка, пояснення причини зупинки, перевірка документів, перевірка інформації водія-порушника за допомогою планшета, повідомлення про розгляд справи, сповіщення хто саме притягається до адміністративної відповідальності, пояснення йому його прав, винесення постанови, роз`яснення порядку оскарження постанови. Тому, вважає, що рапорт був написаний співробітником поліції вже після винесення постанов. Не можна вважати рапорт належним та допустимим доказом, оскільки він викликає сумніви. До того ж, рапорт належить до внутрішніх документів МВС України, а тому не може бути визнаним в якості допустимого доказу. Оскільки рапорт не є доказом, а відео на якому зафіксована запинка його транспортного засобу не зберігся, матеріали справи не містять доказів його вини, просив провадження щодо себе закрити та скасувати винесену постанову.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу за відсутності представника Управління.

Дослідивши матеріали справи у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, з якого вбачається, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створити безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоду підприємствам, установам, організаціям і громадянами, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 27 листопада 2021 року поліцейським СРПП ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом Василем Глухом відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ, №081780.

З огляду на зміст вказаної постанови позивачу у провину ставиться керування транспортним засобом ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , 27 листопада 2021 року о 00-30 годині по вул. Соборній в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області не маючи при собі посвідчення водія, чим порушено вимоги п. 2.1 «а» ПДР.

Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення вимог частини 1 статті 126 КУпАП.

З огляду на рапорт складений поліцейським В.В. Глух начальнику ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області поліцейського СРПП ВР №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області транспортний засіб позивача було зупинено по вул. Соборній в смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області в ході відпрацювання інформації від мешканця села, яким було повідомлено, що по території смт. Воскресенське їздить підозріле авто ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , особи, які знаходяться в цьому авто, на його думку здійснюють крадіжки з дачних ділянок поблизу смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частинами 1, 4 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Змістом статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та доведеності вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частини 1,4 статті 73 КАС України)

За змістом пункту 1 частини 1 статті 35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як на підставу зупинення транспортного засобу інспектор поліції послався на звернення до них місцевого мешканця смт. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області з приводу вчинення в селищі, особами, які знаходяться в авто марки ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 крадіжок в селищі, водночас будь-яких належних доказів (рапорт інспектора чергової частини ВП про надходження повідомлення, заява особи або інше) суду не надано.

Крім цього, рапорт начальнику ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області поліцейського СРПП ВР №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області, щодо відпрацювання інформації від мешканця села поліцейським ОСОБА_2 був складений вже після винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З чого вбачається, що позивач був зупинений безпідставно.

Також, як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, в якості доказу був зазначений відеозапис, який наразі відсутній, оскільки відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, якою встановлений термін його зберігання становить 30 діб.

В свою чергу, в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містится інформації про будь - яку фіксацію правопорушення, з чого вбачається недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Так, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13 лютого 2020 року № 524/9716/16-а.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення та не надано доказів на підтвердження достатності підстав для складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 241-243, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 27 листопада 2021 року, серії БАБ, №081780, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ;

відповідач Головне управління національної поліції в Миколаївській області, адреса: вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, .

Суддя В.В. Полішко