Справа № 420/8901/22
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 420/8901/22

адміністративне провадження № К/990/34341/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 у справі №420/8901/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.05.2022 № 7942-5989/Л-02/8-1500/22 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення (заробітної плати);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити певні дії - провести перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 по iнвалiдностi, без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення), яку обчислити та перерахувати:

1) з 01.10.2017 у зв`язку із підвищенням посадового окладу відповідно до додатку 7 постанови КМУ від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», виходячи з посадового окладу військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України у розмірі 8 000,00 грн; окладу за військовим званням «підполковник юстиції», який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01.10.2017 складав 130,00 грн; надбавки за вислугу років, розмір якої за 22 роки військової служби станом на 01.10.2017 відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 № 1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури» становив 30 відсотків посадового окладу, що складає 2 400,00 грн, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці та виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 «Про види, розміри порядок надання компенсації громадянам у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», наказу Генерального прокурора України від 01.09.2016 № 313 «Про порядок виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» станом на 01.10.2017 у розмірі 15 відсотків до посадового окладу, що складає 1 200,00 грн; надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи станом на 01.10.2017, яка встановлюється та виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників прокуратури» у розмірі 70 відсотків посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та вислугу років, що становить 7 371,00 грн; премії у розмірі 60 відсотків, що становить 11 460,60 грн; грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 5 093,60 грн;

2) з 01.01.2018 у зв`язку із підвищенням окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років в розмірах відповідно до додатків 14 та 16 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з посадового окладу військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України відповідно до додатку 7 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури», у розмірі 8 000,00 грн; окладу за військовим званням (підполковник юстиції) та процентної надбавки за вислугу років (45 відсотків) в розмірах відповідно до додатків 14 та 16 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», які складають 1 410,00 грн та 4 234,50 грн, відповідно, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу з таємними документами у розмірі 15 відсотків, що складає 1 200,00 грн; надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 відсотків посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та вислугу років. що становить 9 551,15 грн; премії у розмірі 55 відсотків грошового забезпечення, що складає 13 417,61 грн; матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 3 151,11 грн та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 3 151,11 грн: індексації заробітної плати;

3) з 26.03.2020 у зв`язку із ухваленням рішення Конституційним судом України у справі № 6-р/2020 виходячи з посадового окладу військового прокурора Білгород Дністровського гарнізону Південного регіону України відповідно до частини 3 та пункту 11 частини 5 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 1,5 посадового окладу прокурора окружної прокуратури, що становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 22,5 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року; окладу за військовим званням (підполковник юстиції), процентної надбавки за вислугу років (45 відсотків) в розмірах відповідно до додатків 14 та 16 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб», які складають 1 410,00 грн та 4 234,50 грн, відповідно, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу з таємними документами у розмірі 15 відсотків, що складає 1 200,00 грн, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 відсотків посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та вислугу років, що становить 9 551,15 грн, премії у розмірі 55 відсотків грошового забезпечення. що складає 13 417,61 грн, матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 3 151,11 грн та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 3 151,11 грн; індексації заробітної плати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити позивачу ОСОБА_1 внаслідок перерахунку пенсії відповідну заборгованість з 01.10.2017 по час проведення такого перерахунку, з урахуванням вже отриманих виплат.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 7942-5989/Л-02/8-1500/22 від 10.05.2022, щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідок від 08.02.2022, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення (заробітної плати).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, яку обчислити та перерахувати:

- з 01.10.2017 відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 08.02.2022 року №21-467ВИХ-22 ;

- з 01.03.2018 відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 08.02.2022 року № 21/08;

- з 26.03.2020 у зв`язку із ухваленням рішення Конституційним судом України у справі № 6-р/2020 виходячи з посадового окладу військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України відповідно до частини 3 та пункту 11 частини 5 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 1,5 посадового окладу прокурора окружної прокуратури, що становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 22,5 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, у розмірі 8 000,00 грн; окладу за військовим званням (підполковник юстиції), процентної надбавки за вислугу років (45 відсотків) в розмірах відповідно до додатків 14 та 16 постанови Кабінету Міністрів У країни від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», які складають 1 410,00 грн та 4 234,50 грн, відповідно, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за роботу з таємними документами у розмірі 15 відсотків, що складає 1 200,00 грн, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 70 відсотків посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та вислугу років, що становить 9 551,15 грн, премії у розмірі 55 відсотків грошового забезпечення, що складає 13 417,61 грн, матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 3 151,11 грн та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у розмірі 3 151,11 грн; індексації заробітної плати.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести виплату перерахованої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 скасовано в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, яку обчислити та перерахувати з 01.10.2017 та з 26.03.2020.

У цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 залишено без змін.

На адресу Верховного Суду 06.12.2022 надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2, 3 статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2, 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 4 статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини 4 статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 у справі №420/8901/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяВ.М. Шарапа