Справа № 120/5845/22
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2022 р. Справа № 120/5845/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група" до Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група" з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) про визнання протиправними та скасування постанов №337236 та №337237 від 12.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог зауважує, що відповідач розглянув справу більше як через 5 місяців з моменту виявлення порушення, хоча законом встановлено двомісячний термін.

Ухвалою від 04.08.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що за результатами перевірки належного позивачу транспортного засобу було встановлено порушення вимог ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу та вимог ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів перелік яких визначений ст. 48 ЗУ « Про автомобільний транспорт», а саме відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа.

Відповідач визнає факт порушення двомісячного строку для прийняття рішення, але просить суд врахувати, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану працівники Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області були переведені на дистанційний формат роботи, внаслідок чого строк застосування до позивача штрафних санкцій було пропущено.

Також, представник відповідача посилається на приписи ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України та просить врахувати висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16, відповідно до яких порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. З огляду на викладене, на переконання відповідача, відсутні підстави для задоволення позову.

30.09.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що ТОВ "СХК "ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА" зареєстроване як юридична особа 31.08.2005 (). Основним видом діяльності позивача є: 01.11 "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур".

24.01.2022 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-05 Київ-Одеса 452 км+811 м посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , що використовувався згідно договору оренди транспортного засобу №V-15СХК-КР/ТВ перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група".

Під час зважування транспортного засобу Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом SHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_3 встановлено фактичне навантаження на одиничну вісь - 12,03 тон, при допустимих 11 т.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №328806 від 24.01.2022 року, в якому зазначено порушення ч. 1 абз. 14 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Також зазначено про порушення ч. 1 абз. 3 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів перелік яких визначений ст. 48 ЗУ « Про автомобільний транспорт», а саме відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа.

За результатами розгляду справи відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №337237 від 12.07.2022, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн. за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №337236 від 12.07.2022, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500,00 грн. за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятими постановами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Підпунктом 2 пункту 5 даної Постанови передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Водночас процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок №1567).

Так, згідно з пунктами 14, 20, 21 цього Порядку рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У справах про порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, які визначені Порядком № 1567.

При цьому, в силу імперативних приписів пункту 25 Порядку, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що на орган державного контролю покладено обов`язок розглянути справу про порушення суб`єктом господарювання законодавства про автомобільний транспорт не пізніше двох місяців з дня його виявлення та, за наявності підстав, винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Під час розгляду справи відповідач визнав факт пропущенння строку розгляду справи щодо позивача, але зауважив, що такий строк був пропущений з поважних причин, обумовлених введенням воєнного стану.

Дійсно, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 і включно до дати, коли відповідач мав би розглянути справу щодо позивача та винести постанову про застосування адміністративно-господарських санкцій, в Україні діяв (і діє до цього часу) воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану".

Відтак, при розгляді даної справи суд приймає до уваги, що в рамках заходів правового режиму воєнного стану в Україні та для збереження життя і здоров`я, деякі посадові особи відповідача були переведені у простій або на дистанційну роботу, що унеможливило забезпечення розгляду справ про порушення у визначені пунктом 25 Порядку №1567 строки.

Також, відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Види адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 239 Господарського кодексу України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі статтею 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього Кодексу.

Частиною першою статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

За своєю суттю накладені оскарженими позивачем постановами стягнення є адміністративно-господарськими санкціями (адміністративно-господарським штрафом), відповідно така адміністративно-господарська санкція може бути застосована протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відтак, інші, ніж встановлені частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, строки застосування адміністративно-господарських санкцій можуть бути встановлені лише законом, проте спеціальним законом такі строки не встановлені, тому граничними строками застосування штрафу є строки, які передбачені ГК України.

При цьому, строк, який визначено приписами Порядку № 1567 як підзаконним нормативно-правовим актом, є строком розгляду справи про порушення у сфері законодавства про автомобільний транспорт, а не строком накладення адміністративно-господарського штрафу.

Такий висновок викладено у постановах Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2020 у справі №340/1274/22 та у справі №340/803/22.

Крім того, суд враховує, що у постанові від 22.05.2020 у справі №825/2328/16 Верховний Суд зазначив, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі)

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено таких порушень процедури прийняття оскаржуваної постанови, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлено порушення вимог ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу та вимог ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів перелік яких визначений ст. 48 ЗУ « Про автомобільний транспорт», а саме відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином повідомлений про розгляд справи щодо порушення законодавства в сфері автомобільного транспорту, а відтак не був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, надати відповідні пояснення та докази, що спростовують виявлені відповідачем порушення.

Більше того, жодних інших мотивів для скасування постанов аніж порушення відповідачем двомісячного строку розгляду справи, встановленого Порядком №1567, позивач не наводить.

З наведених вище мотивів, суд не приймає до уваги доводи сторони позивача стосовно того, оскаржувана постанова винесена з порушення вищевказаного двохмісячного строку.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржувані постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представників сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СХК "Вінницька промислова група" (вул. Соборна, 226-А, м. Немирів, Вінницька область, )

Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (вул. В.Порика, 29, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна