Справа № 420/14443/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Слободянюк Валентина Олександрівна, звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач, ДПП НП України), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 31.08.2022 року № 501 в частині притягнення інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 27.09.2022 № 1244о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 ;

зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 27.09.2022 року;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.09.2022 року по день поновлення;

визнати протиправним дії Департаменту патрульної поліції щодо утримання з грошового забезпечення відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 2519,98 грн.;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 компенсації в розмірі 2519,98 грн, які утримано з грошового забезпечення позивача для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.

Позовні вимоги мотивує тим, що обґрунтування оскаржуваного наказу щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку не засновані на фактичних обставинах справи, його вини не доведено, як і не встановлено наслідків начебто вчиненого дисциплінарного проступку. При цьому обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст. 2 КАС України, щодо обґрунтованості та пропорційності, оскільки при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не враховувалися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Тому позивач вважає оскаржувані накази протиправними в частині звільнення його зі служби в поліції і просить їх скасувати і поновити його на посаді, стягнувши з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також позивач зазначає, що унаслідок протиправного звільнення з його грошового забезпечення утримано вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 2519,98 грн, а тому у разі визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів відповідно будуть відсутні підстави для здійснення такого відрахування, у зв`язку з чим просить стягнути на його користь з відповідача зазначену вище суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.

Ухвалою від 14.10.2022 у справі відкрито провадження та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідача зобов`язано надати докази.

Відповідачем 18.10.2022 подано витребувані судом докази, а 02.11.2022 відзив на позовну заяву.

За змістом відзиву відповідач позов не визнає і просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що у ході проведеного службового розслідування встановлено, у тому числі й з показів самого позивача, що він умисно встановив на свій службовий комп`ютер програмне забезпечення для віддаленого доступу до робочого столу комп`ютера і входу до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», та у період з 14.03.2022 по 20.04.2022, не перебуваючи на робочому місці, здійснював запити до зазначеної інформаційно-комунікаційної системи для отримання інформації, яка не стосувалась його службових обов`язків, а отже у власних (приватних) інтересах. Наведене, на думку відповідача, є порушенням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції, Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, Закону України «Про захист персональних даних», Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 №893 та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179. За твердженням відповідача, при виборі виду дисциплінарного стягнення в повній мірі було враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Щодо доводів позивача про протиправність застосування до нього найсуворішого виду стягнення відповідач покликається на те, що вибір виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації. У цьому випадку відповідач за наслідками службового розслідування правомірно та обґрунтовано зробив висновок про наявність в діяннях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладене на позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним, встановленим за результатами службового розслідування порушенням, під час проведення службового розслідування дотримані норми законодавства, що регламентують його процедуру, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Позивачем 04.11.2022 подано відповідь на відзив, за змістом якої він наполягає на тому, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а відповідачем не спростовано підстави та пояснення наведені у позові. Зокрема, позивач стверджує, що не порушував вимог нормативно-правових актів України, що регламентують використання інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, оскільки в установленому порядку отримав доступ до користування інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України», запитувана інформація стосувалась службової діяльності та діяльності Національної поліції, а службовим розслідуванням не встановлено та жодним доказом не підтверджено, що позивач використовував отримані відомості в приватних, а не в службових інтересах. Зазначає, що оскільки службовим розслідуванням не встановлено, які шкідливі наслідки (вид та розмір завданої шкоди) настали внаслідок дій позивача, визначених як дисциплінарний проступок, не встановлений причинний зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями, то дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції було застосовано неправомірно, так як під час виконання службових обов`язків позивачем не порушувались вимоги нормативно-правових актів і дисциплінарного проступку не вчинено, відсутні шкідливі наслідки встановлених на думку відповідача проступків.

Згідно із статтями 258, 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у цій справі відкрито 14.10.2022, то розгляд її по суті розпочався через 30 днів, тобто 13.11.2022, а розглянута вона має бути у строк до 13.12.2022.

Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції з 2015 року, у тому числі з 26.07.2021 на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання капітана поліції.

11.05.2021 позивачу надано доступ до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

На підставі наказів Департаменту патрульної поліції від 12.04.2022 №257, від 11.05.2022 №279, від 09.06.2022 №342 позивача відряджали до відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області з 13 квітня по 12 травня 2022, з 13 травня по 10 червня 2022 та з 11 червня по 09 липня 2022.

29.04.2022 за вх. № ВН4215/41/13/13-22 до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт від 25.04.2022 т.в.о. начальника СЗтТ УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Владислава Римарева про можливе порушення службової дисципліни інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП (далі - ВБДР УПП) Богданом Рейдою. До рапорту була додана статистика здійснених позивачем в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» запитів за березень-квітень 2022 року.

На підставі цього рапорту т.в.о. заступника начальника ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП було подано 06.07.2022 доповідну записку щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни позивачем та призначення службового розслідування.

Наказом начальника УПП в Одеській області ДПП від 06.07.2022 №364 призначено службове розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

Наказом начальника УПП в Одеській області ДПП від 20.07.2022 №392 продовжено термін проведення службового розслідування на 15 календарних днів.

Дисциплінарною комісією, склад якої визначений на підставі наказу від 06.07.2022 №364, проведено службове розслідування у формі письмового провадження. З метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин події, що стали підставою для призначення службового розслідування, було зібрано та опрацьовано матеріали, що стосуються службового розслідування.

Зокрема, дисциплінарною комісією отримано статистику здійснених позивачем в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» запитів за березень-квітень 2022 року, витяги з цієї системи щодо вчинених у ній позивачем дій (т.1 а.с. 116-209, 217-250, т.2 а.с. 1-62).

Під час проведення службового розслідування з метою реалізації права на захист позивач надав пояснення та був ознайомлений з яких підстав воно проводиться.

Також комісією були отримані пояснення від керівника позивача та поліцейського, згаданого позивачем у своїх поясненнях.

За результатами службового розслідування Дисциплінарною комісією складено та затверджено Висновок службового розслідування від 03.08.2022 року (далі - Висновок).

За змістом висновку, службовим розслідуванням було встановлено, що згідно з даними Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП), інспектор відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП (далі - ВБДР УПП) Богдан Рейда неодноразово здійснював вхід до системи ІПНП в березні та квітні 2022 року виключно зі свого робочого місця за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5 зі свого персонального комп`ютеру. У той же час, відповідно до затверджених розстановок сил та засобів ВБДР УПП в Одеській області ДПП, позивач заступав на добові зміни у складі наряду поліції з позивним «Океан-954» з 08:00 год по 08:00 год у період з 02.03.2022 по 12.04.2022, а у період з 13.04.2022 до 12.05.2022 його було відряджено до відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП. У вказані періоди з 02.03.2022 по 12.04.2022 та з 13.04.2022 до 12.05.2022 позивач здійснював запити до системи ІПНП у робочий та позаробочий час. Відповідно до акту огляду робочого комп`ютера позивача від 18.07.2022 №Вп9107/41/13/03-22 встановлено наявність стороннього програмного забезпечення, а саме спеціальної програми для забезпечення віддаленого доступу до робочого комп`ютеру «Any Desk». За допомогою вказаного програмного забезпечення позивач, в обхід методичних рекомендацій щодо порядку надання входу та доступу до системи ІПНП, перебуваючи в цей час у відрядженні на блокпості у м. Ізмаїл, здійснював віддалений доступ до робочого столу свого персонального комп`ютеру, розміщеного за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, каб. 513, та користувався таким чином системою ІПНП, маючи дозвіл на вхід до системи виключно з планшетного пристрою чи комп`ютера, відповідно до заявки про надання доступу до ІПНП. Також службовим розслідуванням встановлено, що позивач протягом березня квітня 2022 року здійснював перевірки осіб за номером телефону, прізвищем, ім`ям та по-батькові; автомобілів за номерними знаками та VIN кодами; водійських посвідчень; робив вибірки подій за лютий квітень 2022 року за критеріями пошуку щодо дорожньо-транспортних пригод без травмованих, прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, інші скарги на поліцейських, вибухи, пожежі, нещасні випадки, раптові смерті, пошкодження майна та військовослужбовець. При цьому було встановлено що позивачу не надавалось жодних вказівок від безпосереднього керівництва на виконання будь-яких дій, пов`язаних з використанням системи ІПНП, зокрема, щодо здійснення перевірок та вибірок за вказаними вище параметрами.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія виснувала, що капітан поліції ОСОБА_1 , діючи умисно, встановив на свій службовий комп`ютер програмне забезпечення «Any Desk» для віддаленого доступу до робочого столу комп`ютера і входу до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», не перебуваючи на робочому місці. Усупереч інтересам служби капітан поліції ОСОБА_1 здійснював запити до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» з 14.03.2022 по 20.04.2022 без розпоряджень керівництва ВБДР та УПП в Одеській області ДПП, нехтуючи передбаченими посадовою інструкцією завданнями та функціональними обов`язками, порушуючи взяті на себе зобов`язання щодо неопрацювання інформації або здійснення пошукових запитів до інформаційних підсистем системи «Інформаційний портал Національної поліції України», якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням службових обов`язків, у тому числі на прохання сторонніх осіб, а також невикористання інформації з системи «Інформаційний портал Національної поліції України» з приватною або будь-якою іншою метою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків.

На переконання дисциплінарної комісії, такі дії позивача є дисциплінарним проступком, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 6, 8, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 25 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини п`ятої статті 6, частини третьої статті 10, частини першої статті 12 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, абзаців другого і третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179.

З урахуванням діючого дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, та вчинення дисциплінарного проступку під час дії воєнного стану, комісія уважала необхідним застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 31.08.2022 №501 інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, капітана поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 6, 8, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 25 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини п`ятої статті 6, частини третьої статті 10, частини першої статті 12 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 №893, абзаців другого і третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 27.09.2022 № 1244о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 27.09.2022, з відрахуванням з грошового забезпечення та інших виплат вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився в сумі 2519,98 грн.

Не погоджуючись із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішені цього спору суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Статтею 2 Закону №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно із статтею 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Основні обов`язки поліцейського закріплені частиною 1 статті 18 Закону №580-VIIІ, згідно якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами частин 2-3 статті 18 Закону №580-VIIІ поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Абзацами 2 і 3 пункту 1, абзацом 4 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом.

За правилами частин 1-2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із статтею 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Так, за змістом статей 11, 12 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За визначенням, наданим у статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

- знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

- підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

- берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

- поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У статті 14 Дисциплінарного статуту, з-поміж іншого, визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За змістом статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно із статтею 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Ці положення Закону деталізовані в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі Порядок ).

Зокрема, пунктом 4 розділу V Порядку визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктами 2 - 9 розділу VI Порядку визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, в тому числі: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; пояснення поліцейського та інших осіб щодо обставин справи, документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначається, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Приписами частин третьої, сьомої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 12 статті 19 Дисциплінарного статуту установлений припис про те, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

За правилами статті 21 та частин 1-2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Із наведених правових норм слідує, що службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено, в чому полягали незаконні дії особи, до яких негативних наслідків це призвело, встановити причинно-наслідковий зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи.

Як вбачається з матеріалів справи, службовим розслідуванням встановлено наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, яке полягало у тому, що він умисно встановив на свій службовий комп`ютер програмне забезпечення для віддаленого доступу до робочого столу комп`ютера і входу до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», та у період з 14.03.2022 по 20.04.2022, не перебуваючи на робочому місці, здійснював запити до зазначеної інформаційно-комунікаційної системи для отримання інформації, яка не стосувалась його службових обов`язків, а отже у власних (приватних) інтересах. Крім того, позивач перешкоджав службовому розслідуванню, надавши комісії неправдиві свідчення.

Тобто, позивачем були порушені вимоги пунктів 1, 2, 6, 8, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 25 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини п`ятої статті 6, частини третьої статті 10, частини першої статті 12 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, абзаців другого і третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179.

Як визначено частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

На думку суду, сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку достатньо повно установлений в ході службового розслідування, у тому числі і поясненнями самого позивача, який не заперечував того, що установив на свій службовий комп`ютер програмне забезпечення для віддаленого доступу до робочого столу комп`ютера і входу до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також здійснював пошукові запити до зазначеної системи, не перебуваючи на робочому місці та не за допомогою пристроїв, з яких йому був дозволений вхід до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

При цьому позивач не надав обґрунтованого пояснення меті здійснення пошукових заходів, зважаючи на те, що запитувана ним інформація не відносилась до сфери його службової діяльності на той час.

Фактично ці обставини позивач не спростовує і в позовній заяві.

Тому суд уважає, що відповідачем з дотриманням установленої законодавством процедури проведено службове розслідування та встановлено сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Однак, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, з 5:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 9 цього Закону встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі статті 12-2 згаданого Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168-IX від 16.03.2022, воєнний стан продовжений до 25 квітня 2022 року.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, воєнний стан продовжений до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, воєнний стан продовжений до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Таким чином суд констатує, що проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було здійснено під час дії воєнного стану в Україні.

У зв`язку з цим суд також враховує, що Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану» (статті 26 - 31) згідно із Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 01.05.2022.

Так, за змістом статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Так, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина 2 статті 29 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Зі змісту статті 29 Дисциплінарного статуту чітко і недвозначно видно, що у період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого до більш суворого, тобто послідовно, на відміну від приписів діючої в мирний час частини 12 статті 19 Статуту, відповідно до яких у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Стаття 13 Дисциплінарного статуту визначає види дисциплінарних стягнень саме в порядку зростання їх суворості - зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Тобто, наприклад, за доганою має слідувати сувора догана, за суворою доганою - попередження про неповну службову відповідність; звільнення із служби в поліції як найсуворішій вид дисциплінарного стягнення може бути застосований у тому разі, якщо поліцейського було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Отже, вимоги частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту щодо застосування дисциплінарних стягнень в порядку зростання від менш суворого до більш суворого - є імперативними для відповідача та повинні бути виконані ним відповідно до вимог закону.

Жодних винятків із встановленого правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.

При цьому, аналіз частини 2 статті 19 Конституції України дає підстави для висновку, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Варто наголосити, що правова процедура є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів суб`єктами владних повноважень.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту: «…під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби», а згідно із частиною 2 статті 14 метою службового розслідування, зокрема, є встановлення причин і умов вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту також визначено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згадана вище стаття 29 Дисциплінарного статуту встановлює особливості дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану: «…в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції».

Вказані положення кореспондуються з необхідністю дотримання суб`єктом владних повноважень при винесенні рішення принципу пропорційності.

Зокрема прийняття рішень пропорційно означає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод ті інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Однак, як вбачається з матеріалів цієї справи, вимоги щодо відповідності оскаржених рішень критеріям статті 2 КАС України відповідач дотримав не у повній мірі.

Зокрема, матеріали службового розслідування не містять відомостей про ступінь тяжкості дисциплінарного проступку та чи заподіяв він шкоду.

Фактично, якщо зважати на суть і характер дій, які визнані відповідачем як дисциплінарний проступок, позивачу ставиться у провину порушення ним вимог частини 5 статті 6, частини 3 статті 10, частини 1 статті 12 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, а також окремих норм розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179.

Зазначені правові норми передбачають, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом. Збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу. Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; при виконанні службових обов`язків поліцейському заборонено розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом.

У той же час, відповідачем не з`ясовано і не доведено, чи позивач розголошував відомості та персональні дані, отримані ним із порушенням законодавства, та чи завдано цим будь-кому шкоду і її наслідки, зважаючи також на те, що на час вчинення дисциплінарного проступку позивач був належним користувачем інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Суд звертає увагу, що у висновку службового розслідування відсутні посилання на настання будь-яких негативних наслідків внаслідок дій позивача. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи впродовж службового розслідування, з`ясування усіх необхідних обставин вчинення дисциплінарного порушення для обґрунтованого висновку, уточнення ступеня вини. Відповідальність особа несе виключно за вчинення протиправного діяння, для чого необхідно встановити, в чому полягали незаконні дії особи, до яких негативних наслідків це призвело, встановити причинно-наслідковий зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи.

Також відповідачем не обґрунтовано свого висновку про те, що дії позивача за своїм характером, способом учинення та тяжкістю наслідків становлять собою порушення Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію».

Натомість як вбачається з послужного списку та службової характеристики позивача, він за період своєї служби зарекомендував себе як кваліфікований, грамотний, принциповий співробітник з високим рівнем теоретичної та практичної підготовки, сумлінно ставиться до своїх функціональних обов`язків і успішно їх виконує, хоча поряд з цим реагує агресивно на критику та має на все власну думку, схильний до сплеску емоцій.

За весь час служби позивач мав лише одне дисциплінарне стягнення «сувора догана», застосоване до нього наказом т.в.о начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 17.05.2022 №226.

Крім того, відповідач помилково вважав як обставину, що обтяжує відповідальність поліцейського, факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Так, дійсно, на час службового розслідування та прийняття оскаржених наказів позивач мав не зняте в установленому порядку дисциплінарне стягнення «сувора догана», застосоване до нього вже згаданим наказом т.в.о начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 17.05.2022 №226.

Однак відповідач не врахував, що за змістом пункту 2 частини 6 статті 19 Закону №580-VIIІ, обставиною, що обтяжує відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, а отже проступок має бути вчинений поліцейським після того, як його притягли до дисциплінарної відповідальності за інший проступок.

Натомість у даному випадку ті дії, які становлять склад дисциплінарного проступку, були вчинені позивачем з 02.03.2022 по 12.04.2022 та з 13.04.2022 до 12.05.2022, тобто до того, як його притягли до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани наказом т.в.о начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 17.05.2022 №226.

Отже, у даному випадку відсутня повторність як обов`язковий елемент для висновку про наявність обтяжуючої обставини, передбаченої пунктом 2 частини 6 статті 19 Закону №580-VIIІ.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, тобто найсуворіше з існуючих, не довів суду відповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку з урахуванням того, що статтею 29 Дисциплінарного статуту прямо передбачено, що у період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого до більш суворого.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є надто суворим та неспівмірним з позитивною в цілому службовою характеристикою позивача, характером вчиненого правопорушення та за відсутності встановлення настання негативних наслідків, а також з урахуванням застосованого до нього раніше дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Таким чином, суд зазначає, що відповідачем не доведено неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення зі служби в поліції.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем порядку застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, що свідчить про протиправність прийнятих актів індивідуальної дії, які оскаржені у цій справі.

Тому суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправним і скасування пункту 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 31.08.2022 року № 501 в частині притягнення інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та щодо визнання протиправним і скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 27.09.2022 № 1244о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Рейди Богдана Миколайовича (як похідної вимоги).

У зв`язку з цим підлягає задоволенню й інша похідна позовна вимога щодо зобов`язання відповідача поновити позивача на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 27.09.2022 року, проте не у спосіб, який просить позивач.

Так, згідно із частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, належним та ефективним способом захисту прав позивача є не покладення на відповідача обов`язку поновити його на посаді, а прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді, з якої його незаконно звільнено.

Крім того, оскільки позивача звільнено з 27.09.2022, то цей день є останнім днем проходження ним служби в поліції, а відтак поновленню на посаді позивач підлягає не із зазначеної дати, а з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 28.09.2022.

Щодо стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, то суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу Законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною 1 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно з пунктом 15 Розділу 1 зазначених Порядку та умов при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду.

Відповідно до пункту 6 Розділу 3 вказаних Порядку та умов поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

Відповідно до довідки про доходи №1586 від 04.10.2022, грошове забезпечення позивача за два календарні місяці перед звільненням склало 97610,76 грн, а саме:

- липень 2022 57585,38 грн (нарахована заробітна плата 15025,38 грн + 42560,00 грн збільшеної додаткової винагороди на період воєнного стану);

- серпень 2022 40025,38 (нарахована заробітна плата 15025,38 грн + 25000,00 грн додаткової винагороди на період воєнного стану).

Тобто, середньоденне грошове забезпечення позивача складало 1574,36 грн (97610,76 грн / 62 дня).

Позивача звільнено з 27.09.2022, судом рішення приймається 13.12.2022, а відтак кількість днів вимушеного прогулу становить 76 днів.

Виходячи з наведеного, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 28.09.2022 по 13.12.2022 становить 119651,36 грн.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов`язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні визначена судом без утримання такого податку та інших обов`язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неможливості врахування при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу додаткової винагороди для поліцейських, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168, які мотивовані її одноразовим характером та встановлення її розміру щомісячно пропорційно до відпрацьованого часу в період дії воєнного стану та відповідно до наказів керівника, оскільки пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 встановлений імперативний припис про те, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Як вбачається з виданої відповідачем довідки про доходи №1586 від 04.10.2022, в останні два місяці, які передували звільненню позивача, йому вказана винагорода виплачувалась, а тому вона повинна враховуватись при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно із пунктами 2, 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне рішення суду в частині поновлення позивача на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - допустити до негайного виконання.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції з утримання з грошового забезпечення позивача відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 2519,98 грн та стягнення відповідної суми на користь позивача, суд зазначає таке.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 27.09.2022 № 1244о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 27.09.2022, з відрахуванням з грошового забезпечення та інших виплат вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився в сумі 2519,98 грн.

Як вбачається з розрахункового листа за вересень 2022, при звільненні з нарахованого позивачу грошового забезпечення та інших виплат утримано відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в розмірі 2519,98 грн.

Згідно із пунктом 1 розділу V Порядку забезпечення поліцейських одностроєм, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.09.2017 №772 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 за №1224/31092, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського із служби з таких підстав, як у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, дії відповідача з утримання з грошового забезпечення позивача відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився на час їх вчинення були правомірними, оскільки був чинний наказ відповідача від 31.08.2022 року №501 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Проте оскільки при розгляді цієї справи судом визнано протиправним застосування до позивача дисциплінарного стягнення та поновлено його на посаді, то наразі відсутні правові підстави для утримання з грошового забезпечення позивача відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.

Таким чином, ця позовна вимога підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача утриманого з нього відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився в сумі 2519,98 грн.

Розподіл судових витрат за правилами статті 139 КАС України не здійснюється у зв`язку з їх відсутністю.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 31 серпня 2022 року №501 в частині притягнення інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 27 вересня 2022 № 1244о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 28 вересня 2022 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.09.2022 по 13.12.2022 в сумі 119651 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн 36 (тридцять шість) коп, з відрахуванням податків та зборів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення з частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 28 вересня 2022 року та в частині стягнення на його користь заробітної плати за один місяць, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) кошти в сумі 2519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн 98 (дев`яносто вісім) коп, які утримано з грошового забезпечення позивача для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння, яких не закінчився.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний