Справа № 120/9972/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

14 грудня 2022 р. Справа № 120/9972/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86)

про: визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказів Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 № 658 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та № 262 про звільнення позивача зі служби.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду та клопотання про витребування документів.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документу (довідки) із інформацією про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) позивача.

09.12.2022, у встановлений судом строк, позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Визначаючись щодо питання про поновлення позивачеві строку звернення до суду, виходжу з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою цієї ж статті визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно зі частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, ОСОБА_1 зазначає що у зв`язку з воєнними діями на території м. Маріуполь Донецької області, де він проживав, його було взято у полон, у підтвердження чого надає відповідну довідку. Після повернення з полону перебував довгий час вдома, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки не мав можливості виїхати з окупованої території, зв`язку з керівництвом не було. Вказує, що десь у липні йому на телефон прийшло повідомлення з довідкою про те що його (позивача) звільнено зі служби в поліції. До суду звернутись не мав можливість, оскільки перебував, як зазначав, на окупованій території. Після того, як у жовтні 2022 прибув на територію України, отримав у цьому ж місяці довідку Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 за вих. № 770/12/02-2022, з якої позивачеві стало відомо про оскаржувані накази, але, як зазначає позивач, з ними ніхто його не ознайомив. Після цього, як зазначає позивач, він написав заяву на повернення його документів та надання витягів із наказів про звільнення, однак Головне управління Національної поліції в Донецькій області на його заяву від 26.10.2022 не надало інформації.

Надаючи оцінку доводам сторони позивача, суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, по всій території України з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України. При цьому в подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався. Так, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.11.2022 № 757/2022, що затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 21.11.2022 строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, наразі в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Верховний Суд в ухвалі від 22.06.2022 у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.2022 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події).

Для визнання поважною такої підстави (введення воєнного стану) суд бере до уваги територіальне місцезнаходження позивача у справі, хід бойових подій. При цьому на підставі ч. 3 ст. 78 КАС України не потребують доказування, як загальновідомі, посилання позивача на окупацію міст Маріуполя, Макіївки Донецької області.

Крім того, суд враховує, що частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відтак, КЗпП України пов`язує початок перебігу строку звернення до суду у справах про звільнення саме з днем вручення копії наказу про звільнення та видачі трудової книжки.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем копій оскаржуваних наказів та трудової книжки. Водночас, з матеріалів справи видно, що позивачем вчинялись заходи з метою встановлення обставин його звільнення. Так, 26.10.2022 позивач звернувся із заявою про надання копії витягу з наказу про його звільнення, трудової книжки і військового квитка.

Відтак, вичерпавши всі можливі способи отримання доказів, позивач звернуся до суду із позовною заявою.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-VI "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

У Рішенні у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на пріоритетності захисту прав саме людини шляхом забезпечення реального доступу до правосуддя, при цьому необхідним є уникнення занадто формалізуючих підстав для позбавлення особи єдиного способу захисту її прав.

Враховуючи обставини, що викладені стороною позивача, приходжу висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, враховуючи, що позивачем вказується про порушення суб`єктом владних повноважень трудового законодавства, які спричинили порушення конституційного права особи на працю, яке є одним із ключових соціальних прав, вважаю за необхідне задовольнити заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з цією позовною заявою.

З огляду на викладене доходжу висновку про наявність підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 9 ст. 171 КАС України регламентовано, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до статей 12, 257 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно із частиною 3 статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес та думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є, в тому числі, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відтак, ця адміністративна справа є справою щодо проходження публічної служби, а тому належить до категорії справ незначної складності.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина 5 статті 262 КАС України).

З огляду на викладене, враховуючи категорію цієї справи та беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, доходжу висновку про наявність підстав для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши подане клопотання про витребування у відповідача доказів, а належним чином засвідчених копій: наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 від 13.06.2022 № 658, матеріалів службового розслідування, які стали підставою для видання цього наказу, в тому числі висновку за результатами проведення службового розслідування, а також інформації про дату ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про початок та підстави проведення службового розслідування, докази виклику ОСОБА_1 для надання пояснень в рамках проведеного службового розслідування, наказу по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 13.06.2022 № 262 о/с та довідки про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 , враховую таке.

Відповідно до частин 5, 7 статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додається в тому числі клопотання про витребування доказів.

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Частиною 1 статті 79 КАС України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (частина 2 статті 79 КАС України).

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина 3 статті 80 КАС України).

Суд наголошує, що обов`язковою підставою для витребування доказів є те, що особа яка подає відповідне клопотання вживала заходів щодо самостійного отримання доказів, проте, з незалежних від неї обставин такі докази отримати не вдалось.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем копій оскаржуваних наказів та трудової книжки. Водночас, з матеріалів справи видно, що позивачем вчинялись заходи з метою встановлення обставин його звільнення. Так, 26.10.2022 позивач звернувся із заявою про надання копії витягу з наказу про його звільнення, трудової книжки і військового квитка.

За таких обставин суд доходить висновку, що клопотання позивача про витребування доказів відповідає вимогам статті 80 КАС України.

З огляду на зазначене, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, для забезпечення повного та всебічного з`ясування всіх обставин у справі і постановлення законного та обґрунтованого рішення, вважаю за необхідне задовольнити клопотання позивача про витребування доказів та витребувати у відповідача відповідні докази.

Відповідно до частин 6-9 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 6, 12, 79, 80, 94, 121, 122, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

3. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

4. Розгляд справи здійснюватиметься суддею Вільчинським Олександром Ванадійовичем одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

5. Роз`яснити учасникам справи, що судовий розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

6. Встановити відповідачу:

- 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи;

- 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, та документами, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

7. Встановити позивачеві 3-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України із відповідними доказами та документами, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

8. Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

9. Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити. Витребувати у відповідача та зобов`язати надати у строк, встановлений для подання відзиву, належним чином засвідчені копії: наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 від 13.06.2022 № 658, матеріалів службового розслідування, які стали підставою для видання цього наказу, в тому числі висновку за результатами проведення службового розслідування, інформації про дату ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про початок та підстави проведення службового розслідування, докази виклику ОСОБА_1 для надання пояснень в рамках проведеного службового розслідування, наказу по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 13.06.2022 № 262 о/с, а також довідку про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 .

10. Повідомити учасників справи про можливість отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

11. Копію ухвали суду надіслати учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович