Справа № 727/10231/22
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/103/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Макогон А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до патрульного інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Затхея Тараса Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Установив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до патрульного інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Затхея Тараса Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 15 жовтня 2022 року керований позивачем автомобіль «Mаzdа СХ5», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , був зупинений в с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області, вул. Шевченка, 3, працівником поліції. Інспектор повідомив позивача, що ним через пристрій Трукам було зафіксовано порушення позивачем норм ПДР, а саме: порушив обмеження швидкості руху в населеному пункті.

Позивач заперечував цей факт, оскільки рухався із дозволеною швидкістю, яка була виставлена ним за допомогою функції круїз-контролю.

Не дивлячись на пояснення, поліцейський склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Позивач уважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідач не довів належним чином вчинення позивачем правопорушення.

Працівник поліції, який здійснював фіксацію швидкості автомобіля на прилад TruCam - з руки. Такий варіант заміру спричинює вібрації приладу TruCam та може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що становить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керує водій.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормо Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в пряду ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, на який зазвичай посилаються патрульні поліції у такого роду справах, не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Також необхідно врахувати, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70), позаяк вказане обумовлено ч. 4 ст. 40 Закону №580-VIII, згідно з якою інформацію про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70, лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Позивач також посилається, що постанова була складена не тим інспектором, яким було зафіксовано нібито порушення ПДР позивачем.

У зв`язку з вищевикладеним вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати постанову серії ЕАР №6028161 від 15.10.2022 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову ЕАР №6028161 від 15.10.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

21.11.2022 суддя своєю ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/10231/22 та призначила справу до розгляду.

01.12.2022 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення

Під час несення служби в Чернівецькій обл., с. Мамаївці, А/Д М-19, 484 км, вул. Шевченка, 3, 15.10.2022 року екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000743) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу Mazda СХ-5, з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 (сімдесят чотири) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 (двадцять чотири) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представилась, пояснила суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросила пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інспектор Затхей Т.Б., встановивши всі обставини справи, переглянувши відео із приладу трукам, виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно з ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав, жодного доказу на її підтвердження.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 200-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam, зазначеного алгоритму, підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ3197-12/

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Выдповыдно до роз`яснення ДП «Укрметртестстандарт» №22-38/49 від 01.10.2019, відрахування терміну, коли треба проводити періодичну повірку здійснюється від року, зазначеного у додатковому метрологічному маркування. Дата протоколу випробувань приладу 03.11.2021, отже, наступна періодична повірка приладу TruCam ТС 000743 має відбутися 03.11.2022 року. Таким чином, вказаний прилад був придатний до використання на момент виявлення та фіксації правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти мінімумів доходів громадян.

Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 р. № 8073-Х (КУпАП), а саме: ч. 1 ст. 222 встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні зрання, відповідно до покладених на них повноважень. Також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП поліцейським було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (підтверджується підписом про ознайомлення із правами під час розгляду справи у бланку оскаржуваної постанови у п.8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» та відеозаписом із назвою ехроП-тіхП) та відповідно до ч. 1 ст.283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1)фото- і відеотехніку. у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або Фіксаиії правопорушень;

2)технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3)безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4)спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5)спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Тобто п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», не визначає обов`язковості використання тільки автоматичної техніки для фіксації правопорушення. Дана норма статті говорить про те, що поліції дозволено використовувати фото та відеотехніку для фіксації правопорушень, у тому числі і техніку, яка працює в автоматичному режимі. Системний аналіз даної норми визначає використання будь-якої техніки, яка дає можливість поліції здійснювати фіксацію правопорушень, а не тільки техніки, яка працює в автоматичному режимі.

Також, відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Іnс, СІМА, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam II 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Слід зауважити, що Мінекономрозвитком ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», було зазначено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Отже, використання приладу TruCam в ручному режимі є законним.

Стосовно перевищення швидкості у межах населеного пункту, то працівники поліції здійснювали фіксацію дотримання швидкісного режиму саме в межах населеного пункту, а значить, позивач керував транспортним засобом зі швидкістю 74 км/год саме в межах населеного пункту. Якби водій був уважним та стежив за дорожньою обстановкою під час керування транспортним засобом, як цього вимагають Правила дорожнього руху України, а саме: пункт 2.3.6, то позивач звернув би увагу та побачив наявність дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» «Мамаївці» на автодорозі М-19.

Як відомо, згідно з інструкцією до приладу TruCam LTI 20/20, лазерний вимірювач швидкості автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості. На фото, зробленому з приладу ТгиСам LTI 20/20 (серійний номер ТС000743), який використовувався при фіксації порушення ПДР, вказані координати, де було вчинено порушення.

Отже, вчинення правопорушення відбулось в межах населеного пункту «с. Мамаївці».

Факт вчинення правопорушення підтверджується відомостями із приладу TruCam 20/20 ТС000743, а саме фото та відеозаписом, які містяться на доданому до відзиву DVD- диску, під назвою (dВ000 1015 141055 - відеозапис факту правопорушення та файл із назвою dВ000 1015 141055- фотофіксація правопорушення.

Підтвердженням правомірності дій відповідача у відношенні до позивача, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, слугує, також, відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який додається до відзиву на DVD -диску.

Щодо зауваження позивача, про відсутність на даному відрізку автодороги Н-03 дорожнього знаку 5.70, то ватро зазначити, що даний знак немає ніякого відношення до використання поліцейськими приладу TruCam, так як, даний дорожній знак (5.70) встановлюється для інформування водіїв про «Зміна схеми руху». Позначає, що за иим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака (Постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, редакція від 30.08.2022 року).

Доводи позивача, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації, вважаємо необгрунтованими, оскільки прилад TruCam LТІ 20/20 № ТС000743 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а відповідний дорожній знак інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки. При зупинці патрульного автомобіля наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото-, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на дільниці дороги екіпажу патрульної поліції.

Не можуть вважатись обґрунтованими доводи позивача, що поліцейський використовував TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху, оскільки лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Таким чином, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінювались інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 р. по справі № 718/1331/22.

Таким чином, з огляду на все вищезазначене, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Поліцейський патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАР № 6028161 від 15.10.2022 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи Позивача безпідставні та необгрунтовані. Отже, оскаржувана постанова є законною та скасуванню не підлягає.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення; суду надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6028161 від 15.10.2022, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «Mаzdа СХ5», державний номер НОМЕР_1 , 15.10.2022 о 14 годині 10 хвилини у с. Мамаївці вул. Шевченка, 3, рухався в населеному пункті зі швидкістю 74км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним пристроєм TruCam LTI 20/20 TC 000743, чим порушив п. 12.4 ПДР України, що є порушенням ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6028161 від 15.10.2022, протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАР №6028161 від 15.10.2022, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6028161 від 15 жовтня 2022 року, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «Mаzdа СХ5», державний номер НОМЕР_1 , 15.10.2022 о 14 годині 10 хвилини у с. Мамаївці вул. Шевченка, 3, рухався в населеному пункті зі швидкістю 74км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним пристроєм TruCam LTI 20/20 TC 000743, чим порушив п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Згідно з пунктом 12.4. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6028161 від 15.10.2022 року відносно позивача ОСОБА_1 вбачається, що до неї, як доказ вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, надано відео з технічного приладу Truсam LTI 20/20 ТС000743.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.12.4 ПДР України, відповідачем суду надано відео з бодікамери №475493 від 15.10.2022, на яке відсутнє посилання в постанові серії ЕАР №6028161 від 15 жовтня 2022 року, що сокаржується, та відео з технічного приладу TruСam ІІ LTI 20/20 ТС000743.

Статтею 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).

На підставі вище викладеного, суд доходить висновку, що відео з бодікамери №475493 від 15.10.2022, що долучене відповідачем до відзиву на позов і, на яке відсутнє посилання в постанові, що оскаржується, не є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, у зв`язку з чим, суд не приймає даний доказ.

Суд звертає увагу, що у зв`язку з тим, що відео з бодікамери №475493 від 15.10.2022 визнано судом неналежним та недопустими доказом, а отже, відсутні докази на підтвердження встановлення дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Мністерстві юстиції України №1408/27853 від 10.11.2015, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Втім, суд приймає як належний та допустимий доказ відео з технічного приладу TruСam ІІ LTI 20/20 ТС000743.

З дослідженого судом відео з технічного приладу TruСam ІІ LTI 20/20 ТС00743 встановлено, що 15 жовтня 2022 року о 14 годині 17 хвилини транспортний засіб «Mаzdа СХ5», державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутні хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Втім, з досліджених судом відео приладу з технічного приладу TruСam ІІ LTI 20/20 ТС000743 неможливо встановити факт того, що саме позивач керував транспортним засобом «Mаzdа СХ5», державний номер НОМЕР_1 .

Так, відповідачем не доведено належними та допустимим доказами вчинення саме позивачем ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху України, та не доведено, що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Також відповідачем не надано офіційних даних на підтвердження встановлення знаку 5.45 «Початок населеного пункту в с. Мамаївці.

Отже, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що «Mаzdа СХ5», державний номер НОМЕР_1 , рухався саме в межах населеного пункту - с. Мамаївці, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту.

Суд не приймає доводи позивача, що використання приладу Truсam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, де зазначено, що фіксація швидкості руху автомобілів повинна здійснюватись лише в автоматичному режимі, є незмістовними, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, «конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань». При цьому, саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

На підставі викладеного, судом встановлено, що при розгляді даної справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності та відео та фото з приладу TruСam ІІ LTI 20/20 ТС000743, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень ПДР України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Також, судом встановлено, що на підтвердження правомірності свого рішення та факту порушення саме позивачем ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР України, а саме: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6028161 від 15.10.2022 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 до інспектора роти 6 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Йовика В`ячеслава Євгеновича про скасування постанови підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до патрульного інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП лейтенанта поліції Затхея Тараса Богдановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6028161 від 15.10.2022, виготовлену не друкарським засобом, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: патрульний інспектор 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП лейтенант поліції Затхей Тарас Богданович, місцезнаходження за адресою: вул. Заводська, буд. 22, м. Чернівці, 58023, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 14.12.2022.

Суддя Ю. О. Калмикова