Справа № 280/4794/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2022 року 11 год. 37 хв.Справа № 280/4794/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участі секретаря судового засідання Демченко А.Е. та сторін

від позивача: ОСОБА_1 , адвокат Ярошенко О.О.,

від відповідача: Василащук Р.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЛ КО ЛТД"

до Одеської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови.

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЛ КО ЛТД" (далі за текстом позивач) до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000202/1 від 13 травня 2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000359;

- зобов`язати Одеську митницю Державної митної служби України повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКЛ КО ЛТД» гарантійний платіж в розмірі 106 792,42 грн;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 08.07.2019 позивачем було укладено контракт із Компанією SANICA ISI SANAYI A.S. (Туреччина) на придбання сталевих панельних радіаторів, труб, фітингів виробництва цієї компанії в кількості та у вартості, що визначаються специфікаціями до цього Контракту. Відповідно до Специфікації №18 від 21 грудня 2021 року, ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» було придбано та ввезено на митну територію України стальні панельні радіатори на загальну суму 40 905,58 доларів США. З метою переміщення Товару через митний кордон України з подальшим його випуском у вільний обіг Декларантом було подано до «Одеської митниці» митну декларації. №UA500020/2022/008482, відповідно до якої розрахована декларантом митна вартість товару, з урахуванням транспортних витрат, становила 43894 долари США. Митна вартість, окрім безпосередньої вартості товару, включала також витрати на доставку. ВМО1 м/п «Одеса-порт» Одеської митниці було прийнято рішення №500020/2022/000202/1 від 13 травня 2022 року про коригування митної вартості товару та збільшено митну вартість товару з 43894,34 до 62146,40 доларів США. Одеською митницею Державної митної служби України сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000359. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, з метою подальшого випуску товару, позивачем було сплачено митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та додатково внесено 106 792,42 грн - гарантійний платіж відповідно п. 7 Статті 55 Митного Кодексу України. В подальшому ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» подало до Державної митної служби України та Одеської митниці Державної митної служби України скарги на рішення ВМО1 м/п «Одеса-порт» про коригування митної вартості товару, які задоволені не були.

Також у позові зазначено, що ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» не погоджується із коригуванням митної вартості у зв`язку з тим, що відповідачем неправомірно не було застосовано перший метод визначення митної вартості товару, оскільки декларантом були надані всі необхідні документи, які б давали можливість визначити митну вартість саме за допомогою першого методу, а не шостого (резервного), на підставі якого було проведено донарахування. Відповіді на всі питання, які були незрозумілими посадовій особі Одеської митниці були надані у листі роз`ясненні, а потім, додатково, вся процедура визначення ціни товару були описані у скарзі, до якої повторно надано більш повний пакет документів, наявний на той момент.

17 жовтня 2022 року вх. № 38991 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому відповідач повністю заперечував проти позовних вимог та зазначив, що декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості та всі необхідні для цього документи, перелік яких визначений у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) №UA500020/2022/008482 від 29.04.2022. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією, які зазначені у графі 44. Під час здійснення митного контролю було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000202/1 від 13.05.2022 та форм митного контролю, а саме:

1) відповідно до підпункту в п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України , при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) згідно п.1 специфікації від 21.12.2021 № 18 ціна за радіатори визначається за формулою: ціна згідно прайсу від 14.12.2021 з дисконтом 1,55% плюс 6 USD, проте вказаний інвойс до митного оформлення не надано;

3) згідно п.2 специфікації від 21.12.2021 № 18 умови оплати 100% впродовж 45 днів від дати видачі інвойсу, проте банківський платіжний документ, що стосується товару, проте вказаний документ до митного оформлення не надано;

4) згідно п.2.6 зовнішньоекономічного договору продавець зобов`язаний надати покупцю сертифікат країни походження форма А, зазначений сертифікат до митного оформлення не надано.

Відповідач вважає, що суду першої інстанції необхідно надати належну оцінку тому, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На вимогу митниці 10.05.2022 декларантом надіслано Додаток №7 до специфікації №18 та Лист імпортера №324, проте цих документів було не достатньо, щоб спростувати наявні розбіжності у документах.

У відзиві зазначено, що митницею було застосовано резервний (шостий) метод визначення митної вартості, а саме за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим по товару № 1 2,62 дол. США/кг (МД від 06.12.2021 № UA408050/2021/13210) ніж заявлено декларантом (1,85 дол. США/кг). Зазначає, що у зв`язку з вищевикладеними обставинами Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000202/1 від 13.05.2022. Відповідач зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Також підтверджує, що товар позивача було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №UA500020/2022/009324 від 19.05.2022 та те, що митне оформлення товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 106792,42 грн шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу. Просить у позові відмовити. До відзиву докази по суті спору не додавалися.

26 вересня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у адміністративній справі № 280/4794/22 за правилами загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче засідання на 29 вересня 2022 року о 12 год 00 хв.

29 вересня 2022 р. підготовче засідання призначено на 02 листопада 2022 року об 11 год. 30 хв.

02 листопада 2022 р. ухвалою суду зупинено провадження у справі до 10 листопада 2022 року.

10 листопада 2022 р. ухвалою суду поновлено провадження у справі. Також ухвалою від 10 листопада 2022 року підготовче засідання призначено на 24 листопада 2022 року та надано відповідачу час для надання доказів.

Ухвалою суду від 23 листопада 2022 року дозволено відповідачу брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представники сторін у підготовче засідання 24 листопада 2022 року не прибули.

Оскільки 10 листопада 2022 року, через канцелярію суду (вх. №43225) від представників позивача до суду надійшла заява про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, 24 листопада 2022 року підготовче провадження було закрите, справа призначена до розгляду на 05 грудня 2022 року.

05 грудня 2022 року відповідачем надано додаткові докази, а саме копію митної декларації МД від 06.12.2021 № UA408050/2021/13210, відомості в якій були використані для донарахування митних платежів позивачу.

Також 05 грудня 2022 року позивачем було надано додаткові докази, а саме копію митної декларації №UA500020/2022/008482, яка подані при розмитненні товару. Вказані документи були прийняті судом, причини їх неподання були визнані поважними, оскільки сторони посилалися на несвоєчасне отримання доказів, відсутність електроенергії, а позивач на необхідність надання доказів після отримання доказів відповідача.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позові. Додатково зазначили, що радіатори, які зазначені у митній декларації, від 06.12.2021 № UA408050/2021/13210 не є аналогічними тим, які ввозилися позивачем, оскільки в ній зазначені радіатори іншого виробника «ELEKS», та, як наслідок, інші характеристики, зокрема різна товщина металу. До того ж у декларації, копію якої долучив представник відповідача, зазначені майже всі радіатори з нижнім підключенням, що збільшує ціну. Радіатори, які завозив на територію України - виробника SANICA ISI ОСОБА_2 , у випадку нижнього підключення, також коштують дорожче на 6 доларів США за кожну одиницю, оскільки для нижнього підключення необхідна спеціальна консоль. Про таке здорожчення прямо зазначено в тексті договору. Таким чином, оскільки у використаній відповідачем митній декларації майже всі радіатори з нижнім підключенням, а у декларації позивача навпаки, близько 90% радіаторів без нижнього підключення, тож порівнювати товар, зазначений у деклараціях, не коректно, тому що він різний не лише за виробником, а й за характеристиками та комплектацією. Додатково директор ТОВ «Вікл Ко ЛТД» Ботвінов М.Ю. зазначив, що відповідач неодноразово здійснював митне оформлення дійсно аналогічних товарів, які ввозилися позивачем, саме за першим методом, тому для перевірки можливо було використати більш ранні декларації саме ТОВ «Віко Ко ЛТД». Представник позивача, адвокат Ярошенко О.О., зазначив, що єдиним питанням серед всіх пунктів розбіжностей у документах на які посилається відповідач, могла бути лише відсутність 100% оплати на момент митного оформлення. Проте внесення 100% попередньої оплати передбачено не законом, а договором між сторонами. Оскільки, у зв`язку із воєнним станом в Україні, сторони договору досягли домовленості про відстрочку платежу, про що уклали додаткову угоду, яка надавалася митному органу, то підстав для збільшення митної вартості не було.

Представник відповідача, приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, надав пояснення, аналогічні тим, які зазначені у відзиві. Просив у позові відмовити. Наголошував на тому, що на момент митного оформлення товару не було надано доказів 100% попередньої оплати за товар, а також пояснював, що під час митного оформлення не було надано ряд документів, зокрема інвойсу, сертифікату відповідності форми А. Вважає, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На вимогу митниці 10.05.2022 декларантом надіслано Додаток №7 до специфікації №18 та Лист імпортера №324, проте цих документів було не достатньо, щоб спростувати наявні розбіжності у документах.

У відзиві наведено підстави, через які неможливо було застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім 6 (резервного). Представник відповідача зазначив, що у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Вкористовуючи 6 (резервний) метод визначення митної вартості, за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим по товару № 1 2,62 дол. США/кг (МД від 06.12.2021 № UA408050/2021/13210) ніж заявлено декларантом (1,85 дол. США/кг). У зв`язку з вищевикладеними обставинами Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000202/1 від 13.05.2022. Просив суд відмовити у позові.

У судовому засіданні 05 грудня 2022 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

08.07.2019 між ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» (Україна) та Компанією SANICA ISI SANAYI A.S. (Туреччина) було укладено контракт № UA2019/007 на придбання сталевих панельних радіаторів, труб, фітингів виробництва цієї компанії в кількості та у вартості, що визначаються специфікаціями до цього Контракту. На підставі вищевказаного Контракту та відповідно до Специфікації до нього №18 від 21 грудня 2021 року ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» було придбано та ввезено на митну територію України стальні панельні радіатори (далі по тексту Товар) на загальну суму 40 905,58 доларів США. З метою введення товару в обіг ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД», від імені якого діяв ОСОБА_3 , до «Одеської митниці» МД №UA500020/2022/008482.

У поданій декларації розрахована декларантом митна вартість товару, становила 43894 долари США, оскільки вони, окрім безпосередньої вартості товару, включала також витрати на доставку Товару в порт Одеса (контейнер №SEGU4360236 маршрут: EVYAP, Turkey порт Одеса).

Посадовою особою ВМО1 м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ОСОБА_4 було прийнято рішення №500020/2022/000202/1 від 13 травня 2022 року - про коригування митної вартості товару та збільшено митну вартість товару з 43894,34 до 62146,40 доларів США, на підставі якого Одеською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000359.

ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» сплатило митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів в сумі 256 824,92 грн та надало гарантії відповідно до Митного Кодексу на суму 106 792,42 грн.

ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД» оскаржило рішення про збільшення митної вартості за процедурою адміністративного оскарження. Листом №7.10-2/15-01/13/11069 від 20.06.2022 Одеська митниця у своєму листі зазначила, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до частини 1 та 2 статті 51 МК України.

Так частинами 1 - 3 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1статті 64 «Резервний метод» МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України - декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України - у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першійстатті 58 цього Кодексу.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених устатті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності (постанова ВС від 05 грудня 2019 року у справі № 826/3120/16, від 14 листопада 2019 року у справі № 814/264/16).

Дослідивши оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000202/1 від 13.05.2022, судом встановлено, що посадова особа митниці ОСОБА_4 , в самому рішення зазначила наступні підстави для донарахування митних платежів:

1. Відповідно до п.п. в) а. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ (Митного Кодексу України) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення / не включення даних складових митної вартості до ціни, що підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Спростовуючи ці твердження, позивач зазначив, що товар продається вже упакованим, тобто не потребує додаткової переупаковки та, як наслідок, додаткових витрат на це. Вартість упаковки включена до ціни товару, про що прямо написано у Контракті від 08.07.2019 №UA2019/007.

Дослідивши контракт, суд встановив, що відповідно до п.3.4. ціна за одиницю товару включає в себе витрати на пакування та завантаження товару на транспортний засіб.

Відповідач не заперечує той факт, що контракт надавався митному органу. Тож суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про ненадання декларатном при митному оформленні відомостей про витрати по пакуванню товару.

2. Згідно п.1 специфікації від 21.12.2021 №18, ціна за радіатори визначається за формулою, згідно прайсу від 14.12.2021 з дисконтом 1,55% плюс 6 доларів США, проте вказаний інвойс до митного оформлення не надано.

Дослідивши оскаржуване рішення та митну декларацію, перевіривши позицію сторін, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про ненадання інвойсу, як основного документа, на підставі якого має здійснюватися оплата за товар, не підтверджується матеріалами справи. До позовної заяви надано інвойс №SBI720 від 03.02.2022 року. Досліджуючи подану позивачем митну декларацію та саме оскаржуване рішення відповідача, судом встановлено, що у пункті 44 декларації також зазначено документ SBI720.

В самому оскаржуваному рішенні у РОЗДІЛІ ІІІ. МИТНА ВАРТІСТЬ ТОВАРІВ ТА МЕТОДИ ЇЇ ВИЗНАЧЕННЯ, зазначено, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.07.2019 № UA2019/007, рахунок-фактура (інвойс) від 03.02.2022 № SBI720 та інші документи.

Тож, аналізуючи вказані вище документи, суд вважає, що матеріали справи спростовують твердження відповідача про ненадання до митного оформлення інвойсу.

3. Згідно п. 2 специфікації від 21.12.2021 №18, умови оплати впродовж 45 днів від дати видачі інвойсу, проте банківський документ що стосується товару, проте вказаний документ до митного оформлення не надано.

Позивач не заперечує, що на момент митного оформлення вартість товару сплачена не була у зв`язку з тим, що між сторонами контракту досягнуто домовленості про відстрочку платежу. На підтвердження цього було надано відповідну додаткову угоду №7 від 01.04.2022 до Контракту №UA2019/007 від 08/07/2019 щодо продовження строку оплати через воєнний стан в Україні та складність митного оформлення.

Відповідно до ст. 49 Митного Кодексу України, митною вартістю, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тож, враховуючи те, що Митний Кодекс України не передбачає обов`язкову 100% передплату на момент визначення митної вартості, суд вважає, що сторони договору вправі були змінити умови взаєморозрахунку і це не повинно було впливати на розмір митних платежів.

До того ж, на момент ухвалення рішення вартість товару в сумі 40 905,58 доларів США вже сплачена, що підтверджується платіжними документами та листом постачальника. Отже суд приходить до висновку, що сама лише відсутність попередньої оплати, за умови надання документів, на підставі яких сторони договору досягли домовленості про відстрочку чи розстрочку платежу, не може бути підставою для збільшення митної вартості товару з використанням резервного методу її визначення.

4. Згідно п. 2.6 зовнішньоекономічного договору, продавець зобов`язаний надати покупцю сертифікат країни походження форми А. Зазначений сертифікат до митного оформлення не надано.

До позовної заяви додано сертифікат походження товару форми А №0594079.

Про цей сертифікат зазначено у митній декларації МД UA500020/2022/008482 у графі 44 (рядок 5).

Також сертифікат, як і інші документи (контракт, специфікація, додаткова угода, інвойс, прайс тощо) додавався позивачем до скарги під час процедури адміністративного оскарження.

Тож суд вважає, що за наявності всіх вищевказаних обставин та документів у відповідача не було підстав для незастосування першого методу визначення митної вартості товару та застосування 6 (резервного) методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положеньстатті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним углаві 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК Українирішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів- за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Відповідно до частини 5 статті 55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також згідно з частиною 4 статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 64 МК України відповідачем використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей з розрахунку: 2,62 долари США/кілограм, ніж заявлено декларантом 1,85 долари/кілограм.

Верховним Судом у Постанові від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17 зазначено наступне: «...Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльностіМК Українине передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.»

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 27.07.2018 по справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише про наявність у митниці інформації щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Дослідивши долучену до матеріалів справи митну декларацію від 06.12.2021 № UA408050/2021/13210, враховуючи те, що відповідачем у відзиві та поясненнях не наведено конкретних причин, чому було взяте саме цю декларацію, враховуючи те, що вказаний у ній товар не є аналогічним, суд погоджується з позицію представника позивача щодо недоведеності того, що зазначеній в цій декларації товар є аналогічним чи навіть подібним до товару, який ввозився ТОВ «Вікл Ко ЛТД». Відповідач не надав відомості про характеристики товару, які істотно вливають на його вартість (товщину матеріалу, вартість додаткового обладнання, того ж таки пакування чи транспортування).

Пунктом 2 частини 6статті 54 МК України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, позивачем було надано для митного оформлення імпортованого товару всі необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, що дозволяю визначити митну вартість за першим методом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12 серпня 2022 №3368.

Враховуючи задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЛ КО ЛТД" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000202/1 від 13 травня 2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000359.

Зобов`язати Одеську митницю Державної митної служби України повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІКЛ КО ЛТД» гарантійний платіж в розмірі 106 792,42 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЛ КО ЛТД" судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 коп.

Адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКЛ КО ЛТД": 69032, Південне шосе, 52, м. Запоріжжя, .

Адреса Одеської митниці: 65078, вул. Лип Івана та Юрія, будинок 21-А, м. Одеса, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане суддею 13 грудня 2022 року.

Суддя Р.В. Сацький