Справа № 480/7182/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 р.Справа № 480/7182/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 (головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик) по справі № 480/7182/21

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.06.2021 № та № .

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем за результатами документальної невиїзної перевірки, безпідставно донараховано ОСОБА_1 податкові зобов`язання з мита та ПДВ із застосуванням іншого методу визначення митної вартості, аніж був застосований безпосередньо при розмитненні товару, що не відповідає чинному митному законодавству.

Крім того, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті митним органом поза межами, встановленого ст. 102 ПК України строку давності, отже, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 позов задоволено.

Слобожанська митниця Держмитслужби (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просила його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ПК України зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу на період дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби. Таким чином, документальна перевірка та податкові повідомлення рішення за її наслідками складені митницею в межах строків, встановлених ПК України.

Натомість, перевіркою встановлено порушення позивачем законодавства з питань оподаткування в частині недекларування в повному обсязі вартості транспортного засобу через подання неправдивих відомостей про вартість товару, витрат на логістичні, транспортні та інші послуги, які не враховані декларантом при визначенні митної вартості, що призвело до фактичного ненадходження податків до Державного бюджету України.

При цьому, вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача довести послідовність методу, за яким він визначав митну вартість, оскільки предметом спору є податкові повідомлення рішення, а не рішення про коригування митної вартості.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 замінено первісного відповідача по справі Слобожанську митницю Держмитслужби на належного Сумську митницю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в період з 20.05.2021 до 21.05.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби, на підставі наказу № 149 від 07.05.2021, проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією № UA805180/2018/011659 від 19.06.2018, за результатами якої складено акт від 01.06.2021 № 33/21/7.14-19/ НОМЕР_1 (а.с. 11-17).

В акті зазначено, що 19.08.2018 митним постом "Центральний" Сумської митниці ДФС за митною декларацією № UA805180/2018/011659 здійснено митне оформлення товару "Автомобіль легковий, бувший у використанні 1 шт., марка Audi, модель A4, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення 2015, модельний рік виготовлення 2015, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна 1984 куб. см., тип кузова седан, місць для сидіння, включаючи місця водія 5, наявні пошкодження, ознаки експлуатації зазначено в акті митного огляду та у експертному висновку автотоварознавчого дослідження: деформаційні пошкодження боковини лівої, крила лівого, заднього та заднього бамперу, пошкодження дверей передніх лівих, зовнішнього лівого дзеркала, дверей задніх лівих, пошкодження переднього бамперу, деформаційне пошкодження багажника, пошкодження вітрового скла досліджуваного автомобіля. Колісна формула: 4 х 2. Відповідає екологічним нормам "Євро 5". Колір білий." (код згідно з УКТЗЕД).

Митна вартість товару визначена декларантом / уповноваженою особою за другорядним резервним методом на рівні 6 431, 78 дол. США з урахуванням висновку автотоварознавчого дослідження.

При заповненні митної декларації, умови поставки згідно ІНКОТЕРМС не застосовувались.

Одержувачем товару та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ОСОБА_1

12.02.2021 Слобожанською митницею отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021, в якому крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті, які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування.

Листом ГУ НП в Сумській області від 29.03.2021 митниці додатково надано копії інвойсів на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) та надано дозвіл митниці на використання цих даних згідно ст. 222 КПК України.

За результатами опрацювання даної інформації встановлено, що через АТ КБ "ПриватБанк" Nikolaienko Oleksandr Oleksandrovych здійснив сплату коштів:

за платіжним дорученням від 19.02.2018 у розмірі 6 188 дол. США на рахунок Copart member wire account згідно інвойсу від 21.02.2018;

за платіжним дорученням від 19.02.2018 у розмірі 4 200 дол. США на рахунок Copart member wire account згідно інвойсу від 21.02.2018;

за платіжним дорученням від 07.03.2018 у розмірі 1 475 дол. США на рахунок atlantic express corp згідно інвойсу № 183845 (контейнер TEMU6768922).

Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб), логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу Audi, модель A4, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 в контейнері НОМЕР_3 за коносаментом від 05.03.2018, доставка з Los Angeles (США) до порту м. Одеса (Україна).

Таким чином, перевіркою встановлено недекларування в повному обсязі вартості товару, кошти, які фактично сплачені ОСОБА_1 за товар (вантажне відправлення), інші послуги за вищезазначеними платіжними дорученнями у розмірі 11 863 дол. США згідно інвойсів від 21.02.2018, від 06.03.2018 та не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару.

З урахуванням наведеного митницею встановлено порушення позивачем:

- частин 1, 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст.58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита на загальну суму 14 299, 85 грн.;

- п. 190.1 ст. 190, п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість на загальну суму 31 459, 68 грн.

30.06.2021 Слобожанська митниця прийняла відносно ОСОБА_1 податкові повідомлення рішення:

- № про збільшення грошового зобов`язання за платежем: мито на транспортні засоби, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами на загальну суму 17 874, 81 грн (14 299, 85 грн - основний платіж, 3 574, 96 грн - штрафні (фінансові) санкції);

- № про збільшення грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 39 324, 60 грн (31 459, 68 грн - основний платіж, 7 864, 92 грн. - штрафні (фінансові) санкції) (а.с. 21-26).

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем не в межах та не у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 345 МК України визначено, що документальною перевіркою є сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ч.2 ст. 345 МК України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 3 вказаної статті, митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно ч. 6 ст. 345 МК України, результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до ст. 351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Статтею 354 МК України врегульовано, що результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до ч.12 ст. 354 МК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або особою, яка виконує його обов`язки протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству.

Згідно з ч. 14 ст. 354 МК України, в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

На виконання пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, у разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, такий контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.

Отже, у встановлених випадках, після митного оформлення товару, митний орган має право проводити перевірку повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України, під час проведення якої, досліджувати питання правильності визначення митної вартості товарів. У разі встановлення порушень визначення митної вартості товарів, рішення щодо правильності її визначення окремим документом не оформлюється, а відповідні факти зазначаються в акті перевірки.

Досліджуючи дотримання митним органом строку проведення перевірки та строку визначення грошових зобов`язань, визначених статтею 102 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з абз. 1 п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Встановлена наведеними нормами вимога щодо строку давності є загальною і поширюється на всі випадки визначення митним органом грошових зобов`язань платника податків, за виключенням випадків, перелік яких встановлений пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України.

При цьому, після закінчення встановленого пунктом 102.1 статті 102 ПК України строку митному органу заборонено як донараховувати платникам податків грошові зобов`язання, так і проводити перевірку правильності митного декларування товару та сплати податків загалом. При цьому, визначаючи граничний строк, протягом якого митний орган має право визначити суму грошових зобов`язань - 1095 днів, законодавець пов`язав початок його перебігу із граничною (фактичною) датою подачі митної декларації.

Судом встановлено, що митна декларація № UA805180/2018/011659 подана позивачем митному органу 19.06.2018, отже саме з цієї дати виникли податкові зобов`язання ОСОБА_1 , зокрема, по сплаті мита та по податку на додану вартість. У зв`язку з цим, Слобожанська митниця мала право призначити перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань позивача по вказаній декларації, не пізніше закінчення 1095 дня, а саме: до 19.06.2021.

В той же час, як вірно зазначив суд першої інстанції відповідач визначив позивачу грошові зобов`язання за платежами мито та податок на додану вартість 30.06.2021, тобто, поза межами встановленого ст. 102 ПК України строку.

Посилання апелянта на п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким зупинено перебіг строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу на час дії карантину, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» (COVID-19) від 13 травня 2020 № 591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме абзацом пункту 52-2 встановлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно п. 75.1 статті 75 ПК України види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Отже, правове регулювання проведення митним органом документальної перевірки встановлюється саме Митним Кодексом України, який містить посилання на положення Податкового кодексу України з метою доповнення правового регулювання означених суспільних відносин.

Законом №591-IX не вносились зміни до Митного кодексу України, мораторій на проведення документальних перевірок, що здійснюються митними органами не був встановлений як і не було зазначено про зупинення перебігу строків давності як для їх проведення так і нарахування податкових зобов`язань.

Колегія суддів зазначає, що розповсюдження зазначеного вище правового регулювання на документальні перевірки, що проводяться митними органами, за умови відсутності мораторію на проведення документальних перевірок саме митними органами на підставі Митного кодексу України, свідчить про порушення принципу правової визначеності. Таке твердження обґрунтовано тим, що саме мораторій на проведення перевірок слугує підставою зупинення перебігу строків давності щодо визначення контролюючим органом грошових зобов`язань з податків та зборів. Враховуючи відсутність мораторію на проведення перевірок митними органами, відсутні підстави стверджувати про зупинення строків, передбачених статтею 102 ПК України. Інше тлумачення може свідчити про порушення балансу між приватним та публічним інтересом учасників означених вище правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення, прийняте поза межами строку, встановленого ст. 102 ПК України, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 по справі № 480/7182/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 12.12.2022 року