Справа № 420/12352/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом (а.с.1-10) військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди у розмірі 9000,00грн.

Представник позивача зазначив, що відповідач ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 та його наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.11.2016 року №251 виключено зі списків особового складу частини, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби на підставі наказу військової частини НОМЕР_3 від 05.11.2016 №76.

13.01.2022 року начальник служби тилу в/чА1785 лейтенанта ОСОБА_2 подала рапорт, згідно з яким нею за результатами вибіркової перевірки відповідно до п.3.2.7 Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, затвердженого наказом МОУ від 16.06.1997 року №300 (далі Положення №300) виявлена нестача, а саме: каркас металевий-2 шт, на загальну суму 9000,00грн.

Вказане майно квартирно-експлуатаційної служби (далі КЕС) в/ч НОМЕР_1 отримав ОСОБА_1 під час служби відповідно до накладної №2141 від 16.08.2016 року отримав майно квартирно-експлуатаційної служби (далі КЕС) в/ч НОМЕР_1 . Накладні про передачу іншім особам, списання отриманого ним майна у КЕС відсутні.

На підставі вказаного рапорту призначено наказом командира в/ч НОМЕР_1 службове розслідування від 13.01.2022 року, за результатами якого підтверджені обставини зазначені рапорті та вказано, що старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі у ЗСУ у в/ч НОМЕР_1 , внаслідок особистої недисциплінованості, низького рівня знань керівних документів та неналежного виконання службових обов`язків, допустив безвідповідальне, неналежне ставлення до виконання службових обов`язків, незнання керівних документів щодо обліку матеріальних засобів, що призвело до нестачі матеріальних засобів КЕС в/ч НОМЕР_1 на загальну суму 9000,00грн.

На підставі проведеного службового розслідування та згідно п.6.2. акту службового розслідування, командиром в/ч НОМЕР_1 було видано наказ «Про результати службового розслідування за фактом нестачі матеріальних засобів номенклатури служби тилу» від 08.05.2022 року №78, в якому пунктом 5.2. зазначено помічнику командира військової частини з правової роботи доручено: відповідно до ст. 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ (далі Закон України №160-ІХ) направити листи щодо добровільного відшкодування завданої шкоди державі - старшому солдату ОСОБА_1 на суму 9000,00 грн. У разі відмови від добровільного відшкодування, подати позови до суду на вищевказаних осіб для стягнення зазначених сум завданої шкоди державі у судовому порядку.

Представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодував вартість речового майна у розмірі 9000,00 грн, чим завдав матеріальну шкоду державі на вказану суму, у зв`язку з чим посилаючись на ч.1 ст.12 Закону України №160-ІХ просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.09.2022 року позов був залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову (а.с.53-54).

Ухвалою суду від 24.10.2022 року поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк звернення до суду з цим позовом, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України (а.с.107-109).

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом 14.12.2022 року не зареєстровано).

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 .

12.11.2016 року на підставі наказу в/ч НОМЕР_3 від 05.11.2016 №76 командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) виданий наказ №251, згідно з яким старшого солдата ОСОБА_1 вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби до в/ НОМЕР_4 . З 12.11.2016 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини, у зв`язку з вибуттям (а.с.86-88).

13.01.2022 року начальником служби тилу в/ч НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_3 поданий рапорт на адресу командира в/ч НОМЕР_1 , яким вона доповідала, що під час перевірки складу КЕС нею виявлено нестачу деяких матеріальних засобів, просила призначити службове розслідування. До рапорту додана довідка - розрахунок про нестачу майна КЕС на загальну суму149 957,33грн, яка підписана начальником КЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 ,бухгалтером КЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , помічником командира з фінансово-економічної роботи начальником ФЕС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 (а.с.82, 32-33).

На підставі рапорту лейтенанта ОСОБА_4 від 13.01.2022 року з метою уточнення причин і умов, що сприяли виникненню нестачі матеріальних засобів номенклатури служби тилу в/ НОМЕР_5 виданий наказ командира в/ч НОМЕР_1 №11 від 13.01. 2022 року про призначення службового розслідування, яке було продовжено наказом від 1.02.2022 року №49, а в наступному, наказом командира в/ч НОМЕР_1 вiд 01.04.2022 №99 перепризначено (а.с.83-84).

30.04.2022 року складений акт службового розслідування за фактом нестачі матеріальних засобів номенклатури служби тилу (а.с.67-79).

В п.3.1 Акту зазначено: відповідно до пояснень лейтенанта ОСОБА_4 встановлено, що з позаштатним начальником складу КЕС в/ч НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_7 не проводилися звірки у зв`язку з тим, що не було книги обліку наявності та руху військового майна (відповідно до додатку 13 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 (далі Інструкція №440)). З 01.04.2022 старший солдат КиндюкА. розпочав роботу над виведенням обліку - наявності та руху майна номенклатури КЕС військової частини НОМЕР_1 .

З пояснень лейтенанта ОСОБА_8 прийом майна КЕС у в/ч НОМЕР_1 відбувається наступним чином: оформлюється заявка в КЕВ м. Одеса на отримання необхідних матеріалів, далі фінансово - економічна служба в/ч НОМЕР_1 видає доручення начальнику складу КЕС в/ч НОМЕР_1 , після чого майно отримується за накладними та обліковується у ФЕС та КЕС в/ч НОМЕР_1 , а також військових частин, що стоять на забезпеченні в/ч НОМЕР_1 , здійснюється за накладними у відповідності де керівних документів (а.с.68).

В п.3.3 Акту зазначено: відповідно до пояснень військовослужбовця військової служби за контрактом, позаштатного начальника складу КЕС в/ч НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_9 (призначений наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 23.04.2019) встановлено, що прийом майна на складі КЕС військової частини НОМЕР_1 відбувався за накладними. Видача майна здійснювалася за вказівками начальника служби тилу в/ч НОМЕР_1 на підставі накладних, а книга обліку наявності та руху військового майна відповідно до додатку 13 Інструкції №440 не велась до 01.04.2022 у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків та незнанням керівних документів щодо обліку матеріальних засобів (а.с.68).

В п.3.6 Акту зазначено, що відповідно до накладної №2141 від 16.08.2016 (повідомлення від 31.08.2016 року №260) старший солдат ОСОБА_1 отримав майно КЕС в/ч НОМЕР_1 , нестачу якого виявлено, а саме: каркас металевий - 2 шт, на загальну суму 9000,00грн наказом командира в/ч від 12.11.2016 року виключений зі списків особового складу частини. Накладні про передачу іншим особам, акти виконаних робіт, списання отриманого ним майна КЕС військової частин НОМЕР_1 відсутні (а.с.69).

Пунктом 4.5 акту визначено, що старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі у ЗСУ у в/ч НОМЕР_1 , внаслідок особистої недисциплінованості, низького рівня знань керівних документів та неналежного виконання службових обов`язків, допустив безвідповідальне, неналежне ставлення до виконання службових обов`язків, незнання керівних документів щодо обліку матеріальних засобів, що призвело до нестачі матеріальних засобів КЕС в/ч НОМЕР_1 на загальну суму 9000,00грн. Вина солдата ОСОБА_10 виражається у формі непрямого умислу (а.с.76).

08.05.2022 року на підставі проведеного службового розслідування командиром в/чА1785 видано наказ №78 «Про результати службового розслідування за фактом нестачі матеріальних засобів номенклатури служби тилу», пунктом 5.2 якого помічнику командира військової частини з правової роботи доручено: відповідно до статті 12 Закону України №160-ІХ направити листи щодо добровільного відшкодування завданої шкоди державі - старшому солдату ОСОБА_1 на суму 9000,00 грн. У разі відмови від добровільного відшкодування, подати позови до суду на вищевказаних осіб для стягнення зазначених сум завданої шкоди державі у судовому порядку (а.с.89-94).

З метою направлення листа щодо добровільного відшкодування завданої шкоди державі 24.05.2022 року командир в/чА1785 листом №1298 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання наявної інформації щодо адреси проживання ОСОБА_1 (а.с.95).

Листом від 25.05.2022 №26/1668 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено, що на даний час ОСОБА_1 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває. Вказано, що 25.05.2022 особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_1 перевірене місце проживання батьків ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Повідомлено, що зі слів матері син живе за містом Одеса, де саме - невідомо та працює в компанії, що будує автомобiльнi дороги (а.с.96).

26.05.2022 року в/чА1785 сформовано заяву до ОСОБА_1 про відшкодування в добровільному порядку вартості речового майна у розмірі 9000,00 грн, та повідомлено, що в разі відмови від добровільного відшкодування шкоди, командування в/ НОМЕР_5 буде вимушене звернутись до суду з позовною заявою (а.с.100-101).

Вказана заява направлена на адресу місця проживання батьків ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , та згідно даних трекінгу відстеження відправлень АТ «Укрпошта» щодо відправлення №053 «поштове відправлення отримано особисто» (а.с.98-99). Однак доказів отримання ОСОБА_1 заяви в/чА1785 від 26.05.2022 року до суду не надано.

Представник позивача вважаючи, що ОСОБА_1 завдано державі матеріальну шкоду на суму 9000,00 грн, яку не відшкодовано в добровільному порядку, звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши позов та надані позивачем докази суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з преамбулою Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ) зазначений Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону №2232-ХІІ фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону №2232-ХІІ правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України №160-IX.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України №160-ІХ матеріальна відповідальність це вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (п. 5 ст. 1 Закону України № 160-ІХ).

Частиною 1 ст.3 Закону України №160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини 2 вказаної статті умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (частина третя статті 3 Закону № 160-ІХ).

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності є можливим за умови заподіяння ним прямої дійсної шкоди. При цьому поведінка військовослужбовця має бути протиправною та перебувати у причинному зв`язку з настанням шкоди. Також необхідно встановити вину особи у заподіянні шкоди, яка за формою може бути умисною або вчинення діяння з необережності.

Доказів на підтвердження здійснення відповідачем протиправних дій, систематичного невиконання відповідачем умов контракту, засудження його до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, або доказів звільнення відповідача зі служби за службовою невідповідністю суду не надано. Згідно з матеріалами справи відповідача ОСОБА_11 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.11.2016 року №251 виключено зі списків особового складу частини, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби на підставі наказу військової частини НОМЕР_3 від 05.11.2016 №76 (а.с.86-88).

У якості підстав щодо притягнення відповідача до матеріальної відповідальності зазначено:

- наявність накладної №2141 від 16.08.2016 року, відповідно до якої солдат ОСОБА_1 отримав майно КЕС в/ч НОМЕР_1 , а саме двох металевих каркасів, нестача яких виявлена у 2022 році з посиланням на те, що накладні про передачу іншім особам, списання отриманого ним майна у КЕС відсутні;

- до вказаної нестачі матеріальних засобів КЕС в/ч НОМЕР_1 на загальну суму 9000,00грн призвела особиста недисциплінованість, низький рівень знань керівних документів та неналежне виконання службових обов`язків відповідачем, допущення безвідповідального, неналежного ставлення до виконання службових обов`язків, незнання керівних документів щодо обліку матеріальних засобів.

Згідно з наявною в матеріалах справи копії накладної №2141 від 16.08.2016, на підставі якої визначено передачу ОСОБА_1 каркасів металевих 2 шт на загальну суму 9000,00 грн, у ній відсутні ідентифікація осіб, які підписали вказану накладну, тобто не зазначені прізвища керівника КЕВ, бухгалтера, особи, яка видала майно та яка його прийняла.

Вказані відомості не відображені в Акті службового розслідування.

У вказаній наявній в матеріалах справи копії накладної №2141 від 16.08.2016 року зазначений отримувач майна структурний підрозділ в/ч НОМЕР_1 (п/п В3593). В графі отримувач також вказано: «довіреність №30 від 09.08.2016 року ОСОБА_1 ».

Копії довіреності не надано. В акті службового розслідування не зазначено ким вона видана солдату ОСОБА_1 на отримання майна КЕС для структурного підрозділу та інші відомості, які зазначені в довіреності, зокрема відомості щодо особи яка видала вказану довіреність та відповідно мала права на його отримання.

Таким чином, навіть якщо вважати, що підпис на накладної отримувача є підпис, яку поставив солдат ОСОБА_1 , то він діяв на підставі довіреності для отримання майна для структурного підрозділу, тобто він без вказаної довіреності не мав права отримати вказаного майна та таким чином не несе матеріальної відповідальності за нього.

В акті службового розслідування не вказано в чому саме полягає особиста недисциплінованість відповідача. Не зазначено доказів того, що отримане для структурного підрозділу майна КЕС у вигляді двох металевих каркасів за довіреністю солдат ОСОБА_1 не передав його особі, яка видала вказану довіреність.

Також не зазначено, які саме службові обов`язки мав солдат ОСОБА_1 під час служби, та саме які службові обов`язки не виконав солдат ОСОБА_1 , що призвело до нестачі майна КЕС.

Відповідно не зазначено чи мав обов`язок солдат ОСОБА_1 знати керівні документи щодо обліку матеріальних засобів КЕС в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом МОУ №448 від 03.07.2013 року, яке визначає організацію та завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України.

Відповідно до п.3.1 вказаного Положення саме на КЕС військової частини покладається, зокрема, організація збереження та матеріальний облік фондів і територій військових містечок, квартирного майна та земельних ділянок, переданих військовій частині на утримання та експлуатацію, проведення їх інвентаризації.

Пунктом 3.2 Положення визначено, що обов`язки з питань квартирно-експлуатаційної служби, які визначені у п. 3.1 цього розділу, у військових частинах виконують начальники КЕС військових частин, а в тих військових частинах, де такі посади не передбачені, їх обов`язки виконують за сумісництвом інші особи, призначені наказом командира військової частини.

Пунктом 9.5 Положення встановлено, що меблі, казармений інвентар і пожежне обладнання та майно, що знаходяться в користуванні військових частин, незалежно від джерел їх надходження підлягають бухгалтерському обліку у військових частинах та оперативному обліку в КЕВ (КЕЧ) та КЕС згідно з чинним законодавством України. Оперативний облік відображається в Кнізі обліку наявності та руху матеріальних цінностей.

У той же час в Акті службового розслідування вказано, що книга обліку наявності та руху військового майна в КЕС в/ч НОМЕР_1 не велась до 01.04.2022 року.

Крім того, згідно п.2 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою КМУ від 03.05.2000 року №748 (далі Положення №748) інвентаризація військового майна - перевірка інвентаризаційною комісією фактичної наявності, кількості, якісного стану (категорійності) і комплектності військового майна у підрозділах, на складах, в їдальнях, в парках, майстернях та на інших об`єктах військового (корабельного) господарства, а також звіряння отриманих результатів з даними книг або карток обліку матеріальних цінностей, звітів, службових листів тощо (далі - облікові документи).

Відповідно до п.4 Положення №748 інвентаризація військового майна у військовій частині проводиться як планова, так і позапланова - у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна.

Пунктом 7 Положення №748 передбачено, що планова інвентаризація проводиться у такі терміни за видами військового майна: пального, інших пально-мастильних матеріалів і спеціальних рідин - не менше одного разу на місяць; тварин, птиці та сімей бджіл - не менше одного разу на квартал; аеродромних, комунальних та інших об`єктів нерухомого майна - один раз на два роки; інших видів військового майна - один раз на рік (станом на 1 січня).

Позапланова інвентаризація військового майна проводиться обов`язково у разі, зокрема, приймання (здачі) посади матеріально відповідальними особами.

Відповідно до п.10.3.6. Положення №300 інвентаризація матеріальних засобів як самостійна форма контролю у військовій частині (з`єднанні) проводиться внутрішньою перевірочною комісією у строки: усіх видів матеріальних засобів (крім пального, мастильних матеріалів і спецрідин, товарно-матеріальних цінностей на підприємствах військторгу, комунальних, аеродромних та інших споруд, а також тварин, птиці, сімей бджіл) - один раз на рік станом на 1 січня.

Наявність та стан обліку бланків суворого обліку обов`язково перевіряється один раз на місяць. Крім того, інвентаризація матеріальних засобів обов`язкова, зокрема, при прийманні (здаванні) посади матеріально-відповідальними особами.

Відповідно до п.20 Положення №748 результати інвентаризації за кожним видом військового майна відображаються у інвентаризаційному описі окремо за місцезнаходженням цього майна і за матеріально відповідальними особами.

Пунктом 29 Положення №748 передбачено, що результати інвентаризації оформляються актом, до якого додаються інвентаризаційні описи і який підписується головою і членами інвентаризаційної комісії, а також у порядку ознайомлення командирами (начальниками) відповідних служб.

Акт разом з інвентаризаційними описами, оригіналами облікових документів та письмовими поясненнями, одержаними від матеріально відповідальних осіб, щодо виявлених надлишків і нестач військового майна, висновками та пропозиціями інвентаризаційної комісії подається на затвердження командиру (начальнику) військової частини.

У разі виявлення за результатами інвентаризації надлишку або нестачі військового майна командир (начальник) військової частини призначає розслідування з метою встановлення причин їх виникнення, розміру заподіяної шкоди та винних осіб (п.30 Положення №748).

Згідно з п.3.3 акту службового розслідування В позаштатний начальника складу КЕС в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_9 призначений наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 23.04.2019, проте відомості про проведення інвентаризації при прийнятті посади не надані.

Позивач також не надав до суду доказів проведення річних інвентаризацій майна КЕС в/чА1785 за період з січня 2017 по січень року 2022 року, складення актів разом з інвентаризаційними описами, проведення розслідування з метою встановлення причин їх виникнення, розміру заподіяної шкоди та винних осіб.

Між тим, відповідно до п.3.1 Положення №300 посадові особи військової частини і з`єднання, що здійснюють організацію та ведення військового (корабельного) господарства, відповідають за це господарство та виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та цього Положення.

Командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність, зокрема, за організацію матеріального, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за підтримання у справному стані та правильне використання у тому числі об`єктів казармено-житлового фонду, комунальних споруд.

Пунктом 62 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що для прийняття і здавання посади командира військової частини (корабля) наказом старшого командира (начальника) призначаються комісії, які після проведення перевірки складають відповідні акти, у тому числі акт прийняття і здавання військового та фінансового господарства, в якому зазначаються відомості про житлово-побутові умови, наявність і стан будівель, споруд, інвентаря та обладнання; законність витрат, облік і стан зберігання пального, продовольства, речового і технічного майна, інших матеріальних засобів як поточного забезпечення, так і непорушного запасу, а також облік і використання коштів.

Зазначені акти підписуються командиром, який приймає, і командиром, який здає посаду, а також членами комісії, відповідними заступниками командира військової частини (начальниками служб) та подаються старшому командирові (начальникові) на затвердження і для прийняття рішення за фактами виявлених недоліків.

Командири підрозділів (начальники) приймають і здають посаду особисто на підставі наказу по військовій частині (кораблю).

При прийманні та здаванні посади командиром підрозділу (начальником) обов`язково проводиться інвентаризація майна і техніки підрозділу (служби). За результатами проведеної інвентаризації складаються інвентаризаційні відомості та акт.

Особа, яка приймає посаду, до свого рапорту додає акт про прийняття підрозділу. В акті зазначаються дані про склад підрозділу за списком і наявний; стан бойової та мобілізаційної готовності; морально-психологічний стан особового складу, стан військової дисципліни, бойової підготовки; наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів; житлові і побутові умови військовослужбовців.

Акт складається і підписується особою, яка приймає, та особою, яка здає посаду, а також начальниками служб військової частини, головою та членами внутрішньої перевірочної комісії. До акта додаються інвентаризаційні відомості про майно та техніку підрозділу (служби).

Крім того, вказаним Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України визначені загальні обов`язки військовослужбовців рядового складу

Згідно з п.127 Статуту солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Пунктом 128 Статуту встановлені обов`язки солдата, серед яких не мітиться обов`язку знати керівні документи щодо обліку матеріальних засобів.

Тобто солдат зобов`язаний зберігати видане особисто йому майно.

Суд вважає, що не проведення обов`язкової річної інвентаризації КЕС в/чА1785 протягом шести років є порушенням вимог п.7 Положення №748, п.10.3.6. Положення №300 та призвело до неможливості встановлення дійних обставин щодо нестачі майна КЕС в/ч НОМЕР_6 , зокрема двох каркасів металевий на загальну суму 9000,00грн

Відповідно до положень статей 73, 75 КАС України належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами вини відповідача у спричиненні шкоди державі.

Притягнення відповідача до матеріальної відповідальності, вина якого не доведена належними та допустимими доказами, не може бути підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення вказаної шкоди.

Частиною першою, другою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні Суду від 06.12.1988 року у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії», принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається виключно на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. При цьому, принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів владних повноважень. Поширюється він не лише на прийняття такими суб`єктами певних рішень, а й на публічні висловлювання певних посадових осіб. Зокрема, у рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», де заявник скаржився на порушення презумпції невинуватості міністром внутрішніх справ, який зробив публічну заяву з твердженням про винуватість заявника. У даному рішенні, Суд вказує на те, що заява про винуватість, з однієї сторони, спонукала громадськість повірити в неї, а з іншої випереджало оцінку фактів справи компетентними суддями. Отже, порушення статті 6 пункту 2 мало місце. Таким чином, сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою. Він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави, відтак жодна посадова особа не може навіть називати людину винуватою, підміняючи таким чином «доведення вини відповідно до закону», та перебираючи на себе функцію суду.

Враховуючи вищевикладене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення майнової шкоди.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.