Справа № 240/22040/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/22040/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії у зв"язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , яке він отримував на момент смерті;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію у зв"язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , виходячи з суми такого утримання 187288,20 грн та виплачувати пенсію у зв"язку з втратою годувальника у вказаному розмірі, починаючи з 09 червня 2022 року, без обмеження граничного розміру, в рахуванням виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком та перебувала на утриманні свого чоловіка. У зв`язку зі смертю чоловіка, який отримував довічне грошове утримання як суддя у відставці, у неї виникло право переведення на пенсію по втраті годувальника. Однак, відповідач відмовив у переведенні, посилаючись на те, що законодавством не передбачено призначення пенсії по втраті годувальника із розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. У зв`язку із відмовою відповідача у такому переведенні, позивач залишилася без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить адміністративний позов залишити без задоволення. Вказує, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" призначення пенсій по втраті годувальника не передбачено. Окрім цього зазначено, що відповідачем рішення про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший не приймалося.

Позивачем було подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що 20.06.2022, 08.09.2022, 09.09.2022 ОСОБА_1 зверталася до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, однак така заява прийнята не була. 20 червня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про переведення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. У свою чергу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, листом від 29.06.2022, відмовило у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, мотивуючи безпідставністю такого звернення.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 був суддею у відставці і отримував щомісячне довічне утримання судді.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою, в якій просила перевести її пенсію на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , яке він тримував на момент смерті в сумі 187288,20 грн.

ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 29.06.2022 № 16110-14104/С-02/8-0600/22 роз"яснено, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачено призначення членам сім"ї померлого судді у відставці пенсій у разі втрати годувальника, з урахуванням суддівської винагороди померлого годувальника.

Не погоджуючись із діями ГУ ПФУ в Житомирській області, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку вимогам позивача з урахуванням висновків Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 21.12.2021 у справі №440/7341/20, суд виходить з наступного.

На час прийняття Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 (09.07.2003) частина 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-XII визначала, що судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

На час виходу ОСОБА_2 у відставку (07.12.2015), чинна редакція статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII в редакції від 26.04.2015 (далі - Закон № 3723) передбачала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Окрім цього, на час виходу ОСОБА_2 у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI в редакції від 07.11.2015.

Відповідно до частини 1 статті 141 цього Закону судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Отже, ОСОБА_2 , виходячи у відставку, мав право обрати пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання судді. Окрім того, він мав право на пенсію за віком на загальних підставах, визначених Законом №1058.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від в редакції від 07.11.2015 не визначав і не визначає зараз особливостей пенсійного забезпечення осіб, що перебували на утриманні судді, на випадок його смерті.

Однак, Законом №3723 було передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Верховний Суд розглядав справу №236/3193/16-а, в якій висловлювався щодо права утриманців судді, що перебував у відставці та отримував щомісячне довічне грошове утримання, на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника на підставі статті 37 Закону №3723 у розмірі 70% від заробітної плати судді.

У постанові від 09.11.2018 у справі №236/3193/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною 10 статті 37 Закону №3723, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом. Дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права полягає у тому, що, приймаючи нові умови пенсійного забезпечення згідно Закону №889-VIII, Верховна Рада України закріпила право певних осіб на конкретні умови призначення пенсії, зокрема, пенсії державного службовця шляхом відсилання до норм Закону, який, серед іншого, передбачає такий вид пенсійного забезпечення, як призначення пенсії по втраті годувальника. За таких умов, розповсюдивши право на особу, законодавець шляхом прийняття закону поширив і право членів сім`ї цієї особи при призначенні пенсії на випадок втрати годувальника у разі її смерті, тобто позивача, відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

З урахуванням викладеного колегія суддів у справі №236/3193/16-а погодилася із рішенням суду апеляційної інстанції, яким позов було задоволено частково та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України перевести позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 37 Закону №3723-XI.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402 висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, Пенсійний фонд та його органи у практичній роботі повинні застосовувати законодавство з урахуванням висновків Верховного Суду.

Закон України №1058 не містить норми, яка б дозволяла замість пенсії за віком померлого годувальника застосовувати щомісячне довічне грошове утримання судді. Однак цей Закон і не визначає, за яким законом повинна розраховуватися пенсія за віком померлого годувальника, якщо він мав право на таку пенсію за Законом №3723 і за Законом №1058.

З огляду на це, слідує висновок, що частину першу статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", слід застосовувати з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII, визначається на вибір заявника, що звернувся за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII або від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV.

Водночас, цей правовий висновок прямо не суперечить правовому висновку, що виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а відтак її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначенні такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї судді.

Разом з тим, заперечуючи можливість застосування як базової величини розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, суд вказує на можливість застосування на вибір утриманця розміру пенсії за віком, на яку суддя мав право на підставі статті 37 Закону № 3723, або пенсії за віком, визначеної на підставі Закону №1058.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Вибір заявника (там, де він є) є вирішальним і тоді, коли йдеться про обчислення розміру пенсії. Однак цей вибір є ілюзорним, коли особа не обізнана про свої права та альтернативи.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1)) при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії.

Отже, саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа обізнана з умовами призначення різних пенсій і може робити усвідомлений вибір.

Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право. З огляду на це, працівник сервісного центру відповідача повинен був роз`яснити позивачці можливість оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом №1058, так і за Законом №3723 та проінформувати заявницю про їх розміри.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що працівником сервісного центру пенсійного органу роз`яснювалася позивачу можливість оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом №1058, так і за Законом №3723, а також не містять доказів інформування позивача про те, чи мав суддя у відставці ОСОБА_2 право на пенсію за віком на підставі Закону №3723, а якщо мав, то який її розмір і чому її не було взято відповідачем для розрахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

За викладених обставин, суд доходить висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Житомирській області.

Водночас, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії у зв"язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника ОСОБА_2 , виходячи з суми такого утримання 187288,20 грн, починаючи з 09 червня 2022 року, без обмеження граничного розміру, в урахуванням виплачених коштів.

Разом з тим, виходячи за межі позовних вимог для ефективного захисту прав вдови, що перебувала на утриманні чоловіка, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2022, врахувавши при цьому право останньої на надання інформації про умови призначення усіх видів пенсій, на які вона має право та роз`яснення можливості оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом №1058-IV, так і за Законом №3723-ХІІ.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Також, враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного розгляду питання ОСОБА_1 щодо оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, що було викладене у заяві останньої від 20 червня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 червня 2022 року, врахувавши при цьому її право на надання інформації про умови призначення усіх видів пенсій, на які вона має право та роз`яснення можливості оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" так і за Законом України "Про державну службу".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко