Справа № 420/8303/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/8303/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - первинна професійна спілка Правозахисники країни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 28.11.2022р. через ЄСІТС Електронний суд Департаментом патрульної поліції вдруге подано до суду апеляційну скаргу (вдруге), з пропуском встановленого ст.295 КАС України строку.

При цьому, скаржник заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване відсутністю коштів для сплати судового збору, що вплинуло на пропуск строку подання апеляційної скарги.

Водночас, разом зі скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги обґрунтоване введенням воєнного стану, що зумовило несвоєчасну сплату судового збору.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, колегія суддів виходить з наступного.

За визначенням ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

В свою чергу, поважними причинами пропущення процесуального строку вважається неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому, такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Згідно матеріалів справи, оскаржуване судове рішення було ухвалено 13 вересня 2022 року. Повний текст цього рішення Департамент патрульної поліції отримав через ЄСІТС «Електронний суд» 13.09.2022р.

Дану апеляційну скаргу подано скаржником вдруге - 28.11.2022р., тобто з пропуском строку, передбаченого статтею 295 КАС України, без обґрунтування поважності причин такого пропуску.

Щодо посилання апелянта на введення воєнного стану на території України колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22 зауважує, що сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу, що своєю чергою, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

В даному ж випадку, скаржник не довів, які саме обставини, зумовлені воєнним станом спричинили перешкоди своєчасному поданню апеляційної скарги, та не підтвердив їх доказами.

Стосовно несвоєчасної сплати судового збору, апеляційний суд зазначає, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Питання про сплату судового збору державними органами, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, врегульовано пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 №484-VIII, в якому покладено обов`язок щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів на Кабінет Міністрів України.

На думку апеляційного суду, підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору суб`єкта владних повноважень чи тимчасова відсутність таких коштів, адже держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб, а так само відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивними причинами, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, а також сплати судового збору.

Слід наголосити скаржнику, що передбачена законом можливість повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, передбачає, в тому числі, і дотримання процесуальних строків. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог щодо сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, що зумовило повернення вперше поданої апеляційної скарги, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №812/578/18.

Не усунення своєчасно недоліків апеляційної скарги не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, що неодноразово висловлювалося в ухвалах Верховного Суду.

На думку апеляційного суду, поважними підставами пропуску строку може бути визнана неможливість своєчасної сплати судового збору, проте в таких випадках строк усунення перешкод має бути максимально коротким.

Однак, в даному випадку, скаржник знехтував своєчасним, у найкоротший строк, поданням апеляційної скарги вдруге, після сплати судового збору.

Як свідчить платіжне доручення №36761, додане апелянтом до вдруге поданої апеляційної скарги, судовий збір ним сплачено за подання цієї апеляційної скарги 01.11.2022р.

Між тим, саму апеляційну скаргу вдруге Департамент патрульної поліції подало до суду лише 28.11.2022р.

Отже, вдруге апеляційну скаргу скаржник подав по спливу майже місяця з моменту сплати ДПП судового збору (01.11.2022р.), при цьому поважності причин такого зволікання з поданням апеляційної скарги після усунення недоліку, який посприяв поверненню вперше поданої скарги, не вказав.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених апелянтом у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, а підстави, вказані в клопотанні для поновлення строку на апеляційне оскарження, є неповажними.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху, з наданням 10-денного строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299, 321, 325, 328 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Департаменту т патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №420/8303/22 залишити без руху, надавши строк у 10 днів, з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків, шляхом подання заяви/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з доказами на їх підтвердження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.