Справа № 380/12545/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12545/22 пров. № А/857/13763/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахнич Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду (постановлену головуючою-суддею Мричко Н.І., час проголошення ухвали 16 год 20 хв у м. Львові, дата складання повного тексту судового рішення не зазначено) у справі за заявою Головного управління ДПС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,

в с т а н о в и в :

09.09.2022 Головне управління ДПС у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, позивач) звернулося в суд із заявою, в якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 , застосованого в.о.начальника ГУ ДПС 07.09.2022 о 14 год 00 хв рішенням про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 заяву контролюючого органу було залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить її скасувати та прийняти постанову, якою передати справу на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що заяву до суду було здано на пошту 07.09.2022 о 17 год 57 хв та доставлено у м. Львів 08.09.2022 о 08 год 13 хв, а тому така могла б бути доставлена до Львівського окружного адміністративного суду в строк до 11 год 00 хв, що підтверджує дотримання ГУ ДПС встановленого ч.2 ст.283 КАС України строку.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відтак, в контексті положень ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки №273/22-01-07-05/ НОМЕР_1 було складено 07.09.2022, в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 07.09.2022 об 11 год 10 хв, в порушення абз.6 п.81.1 ст.81 ПК України, відмовив у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Отже, обставини, які зумовлюють звернення до суду із цією заявою ГУ ДПС встановило 07.09.2022 об 11 год 10 хв.

Згідно зі штемпелем суду, заява ГУ ДПС про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна надійшла на адресу Львівського окружного адміністративного суду 09.09.2022 о 14 год 50 хв.

Залишаючи заяву ГУ ДПС без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що така подана контролюючим органом з пропуском встановленого ч.2 ст.283 КАС України строку, який в силу імперативних норм ч.5 ст.270 КАС України не підлягає поновленню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків прийняте 07.09.2022 з урахуванням та на підставі п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України.

Правовою та процесуально обумовленою підставою для звернення до суду, позивач обрав для себе положення ст.94 ПК України та ст.283 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

За змістом ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є : верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено ст.94 ПК України, якою на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п.94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (п.94.10 ст.94 ПК України).

Згідно пункту 2 розділу IV наказу Міністерства фінансів України №632 від 14.07.2017, яким затверджено Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за №948/30816, обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані статтею 283 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною другою статті 283 КАС України передбачено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої-десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (ч.2 ст.270 КАС України).

Днем подання позовної заяви є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (ч.5 ст.270 КАС України).

Судом встановлено, що актом відмови від допуску до проведення перевірки зафіксовано факт відмови у допуску відповідачем посадових осіб контролюючого органу 07.09.2022 об 11 год 10 хв до проведення перевірки, чим порушено абз.6 п.81.1 ст.81 ПК України.

Тобто, відповідно до ч.2 ст.283 КАС України, граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у даному випадку є 11 год 10 хв 08.09.2022.

Однак, із заявою про підтвердження умовного адміністративного арешту майна платника податків ГУ ДПС звернулося лише 09.09.2022 о 14 год 50 хв, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.283 КАС України строку.

Таким чином, враховуючи пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення даної заяви без розгляду.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.02.2019 по справі №819/2388/17, від 15.07.2021 по справі №200/1874/21-а, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при вирішенні питання прийняття заяви контролюючого органу.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У пункті 27 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява №24402/02) Суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.57 рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі №380/12545/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 13.12.2022