Справа № 340/4298/22
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року справа № 340/4298/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправною і скасування вимоги щодо сплати боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі внесок),

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправною і скасування вимоги від 26 листопада 2019 року щодо сплати боргу з внеску в сумі 26539,26 грн.

Зазначив, що в період з 26 лютого 1999 року по 27 грудня 2019 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Пояснив, що упродовж з 1998 року по грудень 2021 року працював, як найманий працівник і не займався підприємницькою діяльністю.

Стверджує, що за час праці найманим працівником роботодавець сплачував внесок, що виключає сплату внеску, як фізичною особою-підприємцем, бо у ці періоди не займався такою діяльністю.

Просив суд поновити строк звернення до суду, так як про існування вимоги дізнався 13 вересня 2022 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с36-41).

Зазначило, що незалежно від отримання доходу у фізичної особи-підприємця виникає обов`язок сплачувати внесок у мінімальному розмірі, який встановлено законом.

Пояснило, що обчислення внеску здійснюється не тільки на підставі актів перевірки, а й інших документів.

Стверджує, що позивач обліковувався у податковому органі як фізична особа-підприємець.

19 вересня 2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.26-28).

06 жовтня 2022 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи у тому ж провадженні, однак з викликом сторін (а.с.47-48).

14 грудня 2022 року сторони до суду не з`явились і не клопотали про відкладення розгляду справи, що відповідно до приписів частини 9 статті 205 КАС України надало суду право вирішити позов у порядку письмового провадження (а.с.56-62).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, з 26 лютого 1999 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.63-65).

За інформацією податкового органу перебуває на обліку податкового органу з 04 березня 1999 року по 27 грудня 2019 року на загальній системі оподаткування (а.с.44-46, 63-65).

Починаючи з 1998 року по грудень 2021року не подає податкову звітність, оскільки, як стверджує, не займався підприємницькою діяльністю, так як працював найманим працівником (а.с.1-8, 44-46).

За інформацією Пенсійного фонду України за періоди з листопада 1999 року по жовтень 2001 року, з червня 2003 року по грудень 2010 року і з січня 2011 року по грудень 2021 року роботодавці сплачували внесок за позивача як за найманого працівника (а.с.53).

26 листопада 2019 року податковий орган прийняв щодо ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу з внеску в сумі 26539,26 грн (а.с.10).

Грошове зобов`язання нараховане за 2017 рік, 2018 рік і за три квартали 2019 року (а.с.44-46).

Управління сповістило, що не складався акт перевірки перед формуванням вимоги (а.с.44-46).

Відповідач повідомив, що внесок нараховано на підставі інтегрованої картки платника податків (а.с.44-46).

У вимозі про сплату внеску місце проживання позивача зазначено як АДРЕСА_1 (а.с.10).

З 27 серпня 2019 року позивач зареєстрований за вказаною адресом (а.с.11-12).

Податковий орган вимогу надіслав на адресу: АДРЕСА_2 (а.с.42).

09 червня 2022 року виконавча служба прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження, у котрій адресою боржника зазначено АДРЕСА_1 (а.с.14).

13 вересня 2022 року представник позивача звернувся до виконавчої служби зі заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с.15).

Позивач стверджує, що саме з цієї дати дізнався про існування оскарженої вимоги.

Позов подано до суду 16 вересня 2022 року (а.с.1-8).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, спірні правовідносини врегульовано приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон).

Щодо строку звернення до суду.

Так, приписами частин 1 та 2 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 4 статті 25 Закону встановлено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Отже, Закон встановлює лише строк звернення зі скаргою на вимогу в порядку адміністративного оскарження до органу доходів і зборів вищого рівня.

У порядку судового оскарження подається позов до суду.

Строк сплати зобов`язання не можна ототожнювати зі строком звернення до суду в порядку його узгодження, якщо про це прямо не зазначено в законі.

Приклад цьому приписи ПК України.

Зокрема, строк сплати податкового зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення, суттєво відрізняється від строку оскарження останнього в судовому порядку.

Водночас приписами частини 4 статті 8 Закону (в редакції на час прийняття вимоги і звернення до суду) встановлено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Тому строк звернення до суду стосовно оскарження вимоги встановлено КАС України.

ОСОБА_1 не пропустив його.

Про існування вимоги дізнався 13 вересня 2022 року від виконавчої служби (а.с.15, 17-21).

Позов подано до суду 16 числа того ж місяця і року (а.с.1-8).

Податковий орган надіслав вимогу про сплату внеску на адресу, де не проживав ОСОБА_1 .

Щодо вирішення позову.

Так, приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, згадані платники податків мають обов`язок сплачувати внесок у розмірі, який встановлено законом, незалежно від отримання доходу (прибутку).

Судом встановлено, що в період, за який нараховано внесок від здійснення підприємницької діяльності, ОСОБА_1 не займався нею, оскільки перебував у трудових відносинах з працедавцями, котрі сплачували внесок зі заробітної плати (більше мінімального розміру для фізичних осіб-підприємців).

Відносини щодо адміністрування внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця не врегульовано Законом.

Тому суд зробив висновок, що особа, яка зареєстрована, як фізична особа-підприємець (загальна система оподаткування), і не здійснює господарську діяльність (не отримує доходи), зобов`язана сплачувати внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску лише за умови, що не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа найманий працівник) вона застрахована і платником єдиного внеску за неї є роботодавець і мета збору внеску досягається за рахунок його сплати ним.

Такий правовий висновок поділяє і Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду (постанова від 04 грудня 2019 року у справі №440/2149/19).

Тому суд визнає протиправною і скасовує вимогу Управління про сплату внеску.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн (а.с.9).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправною і скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 26 листопада 2019 року №Ф-151312-52 У про сплату ОСОБА_1 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 26539,26 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей