Справа № 600/4252/22-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу адміністративної справи

з одного адміністративного суду до іншого

12 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4252/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України, Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області ", про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України, Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області ", в якому просить:

- визнати протиправною та нечинною Схему тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджену наказом МВС України від 06 березня 2018 № 179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 за № 316/31768;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти новий нормативно-правовий акт, який би відповідав: додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", законам, підзаконним актам України - складовим законодавства, яке регулює пенсійне забезпечення працівників Державної пожежної охорони МВС України - на заміну нормативно-правового акта, визнаного незаконним;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України вчинити необхідні дії з метою відновлення прав та інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду, а саме: підготувати нову довідку про розмір грошового забезпечення за основною типовою посадою осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - "начальник територіального органу" відповідно до додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, відповідно до законодавства України, що регулює пенсійне забезпечення працівників Державної пожежної охорони МВС України, з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду України від 24 червня 2020 у справі № 160/8324/19 (провадження № 11-20заі20), надіслати дану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для проведення перерахунку пенсії позивача;

- стягнути за рахунок Міністерства внутрішніх справ України на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992,40 грн.

Розглянувши матеріали позову, дослідивши зміст позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 27 КАС України встановлено виключну підсудність для розгляду адміністративних справ.

Так, відповідно до частини 1 статті 27 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

У розумінні п.п.18, 19 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, які беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Натомість індивідуальні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладаються певні обов`язки і об`єктом правового регулювання виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто, співвідношення між нормативними актами і ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки за для розв`язання певної ситуації за індивідуально визначених обставин і умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізується без темпоральних обмежень.

Таке розуміння щодо розмежування нормативних і ненормативних (індивідуальних) актів викладено Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 р. у справі №182/2428/16-а (2-а/0182/102/2016) (провадження №К/9901/54061/18).

Ознайомившись та проаналізувавши зміст позовної заяви судом встановлено, що предметом оскарження, у межах поданого позову є - Схема тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджена наказом МВС України від 06 березня 2018 № 179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 за № 316/31768, тобто нормативний акт прийнятий Міністерством внутрішніх справ України. Окрім вимоги про оскарження нормативного акта, прохальна частина позову також містить і похідні вимоги, які в даному випадку виокремити неможливо, виходячи із їх взаємоповязаності.

Таким чином, за своєю правовою природою Схема тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій є нормативно-правовим актом у розумінні п.18 статті 4 КАС України, затверджена наказом МВС України від 06 березня 2018 № 179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України.

В свою чергу, необхідність дотримання правил підсудності узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

У пункті 24 рішення від 20.07.2006 по справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12.10.1978), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ...».

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог частини 1 статті 27 КАС України дана справа територіально та юрисдикційно підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 5 статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні.

Системний аналіз наведеного вище в сукупності, дає підстави дійти висновку, що оскільки адміністративні справи, пов`язані з оскарженням нормативно-правових актів вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, відтак, наявні правові підстав для передачі матеріалів вказаної адміністративної справи на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись статтями 29, 30, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №600/4252/22-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України, Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області " - передати за підсудністю на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк