Справа № 400/11932/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 р. № 400/11932/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСЮГ", вул. Космонавтів, 81/6, оф.312, м.Миколаїв, 54028,
до відповідача:Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул. Успенська, 4, м.Одеса, Одеська область, 65014, вул. Космонавтів, 61, м.Миколаїв, 54056

про:визнання протиправними та скасування постанов від 07.10.2021 № 306336, № 306337, від 04.11.2021 № 306679,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНСЮГ» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування Постанов Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки: №306336 від 07.10.2021р. про застосування до ТОВ «УКРТРАНСЮГ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн.; №306337 від 07.10.2021р. про застосування до ТОВ «УКРТРАНСЮГ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн.; №306679 від 04.11.2021р. про застосування до ТОВ «УКРТРАНСЮГ» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою від 16.12.2021р. суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на час звернення до суду уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом) не затверджена методика, про яку йдеться у п.2 Порядку проведення габаритно-вагового контролю, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007р. та згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу. При цьому загальна маса транспортного засобу не перевищувала дозволених 40,0 тон. Також на думку позивача вимагати у перевізника дозвіл на рух великовагового транспортного засобу з подільним вантажем, а також притягувати перевізника до відповідальності за його відсутність у відповідності до ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» є незаконним.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. В обгрунтування своєї позиції, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що оскаржувані постанови винесені правомірно, оскільки транспортні засоби позивача рухалися без відповідного дозволу з перевищенням вагових параметрів. При цьому вагове обладнання перебувало в робочому стані та мало відповідне свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності. Також на думку відповідача проведення габаритно-вагового контролю за відсутності методики уповноваженого центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не звільняє від відповідальності, а перевізник зобов`язаний закріпити подільний вантаж перед початком руху. При цьому закон «Про автомобільний транспорт» має вищу юридичну силу, а значить Правила дорожнього руху в даному випадку не можуть бути підставою для звільнення перевізника від штрафу через перевезення подільного вантажу.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

15.08.2021р. на 205 км а/д Н-14 «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено рейдовуперевірку транспортного засобу позивача марки MAN д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки BODEX д/ НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. В ході рейдової перевірки працівниками відповідача здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача.

За результатами перевірки складено акт 15.08.2021р. за №295539, яким зафіксовано виявлене під час перевірки порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу (23,90 тон замість допустимих 22,00 тон).

07.10.2021р. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №295539 Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнято постанову №306336 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500, 00 грн. за порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспор", а саме: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

16.09.2021р. на 203 км + 500 а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу позивача марки MAN д/н НОМЕР_3 з напівпричепом марки BODEX д/ НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. В ході рейдової перевірки працівниками відповідача здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача.

За результатами перевірки складено акт 16.09.2021р. за №311315, яким зафіксовано виявлене під час перевірки порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу (24,85 тон замість допустимих 22,00 тон). 04.11.2021р. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №311315 Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнято постанову №306679 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000, 00 грн. за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10 % до 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

19.09.2021р. на 203 км + 500 а/д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу позивача марки MAN д/н НОМЕР_5 з напівпричепом марки SHMITZ д/н НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_3 , на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. В ході рейдової перевірки працівниками відповідача здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача.

За результатами перевірки складено акт 19.09.2021р. за №311295, яким зафіксовано виявлене під час перевірки порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу (23,60 тон замість допустимих 22,00 тон).

07.10.2021р. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту №311295 Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки прийнято постанову №306337 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500, 00 грн. за порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення). Порядок здійснення органами Укртрансбезпеки державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006р. (далі Порядок).

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (абз.1 п.4 Порядку).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених ст.39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абз.2 п.15 Порядку). Також під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю (абз.6 п.16 Порядку)

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (П.20 Порядку).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи субєкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (П.25 Порядку).

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (П.27 Порядку).

В інших випадках за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт (П.31 Порядку).

Наведеними вище правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за перевезення вантажів автомобільним транспортом, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, відповідно до ст. 34 Закону «Про автомобільний транспорт» № 2344-III (далі Закон № 2344-III) автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 60 Закону № 2344-III, за якою позивача притягнуто до відповідальності, встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

- абз.14. ч.1 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%, до 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу у розмірі 500 неоподатковуваних доходів громадян (в редакції на момент проведення перевірки),

- абз.15. ч.1 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10%, до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу у розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян (в редакції на момент проведення перевірки)

Тобто, суб`єктом відповідальності за вказаними правопорушеннями є саме автомобільний перевізник.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Дослідивши матеріали рейдових перевірок за оскаржуваними постановами судом встановлено, що під час рейдових перевірок посадові особи відповідача отримали від водіїв визначені ст. 48 Закону документи, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та товарно-транспортні накладні, згідно яких вбачається, що перевізником в даних правовідносинах є ТОВ «УКРТРАНСЮГ», що останнім не заперечується.

Отже суд, приходить до висновку, що позивач був перевізником в спірних правовідносинах, а тому може нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке було виявлене працівниками відповідача під час рейдових перевірок транспортних засобів позивача.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353- ХІІ «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні , виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 79 (далі - Порядок № 879).

Пунктом 3 цього Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету

Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001р., № 41, ст.1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п. 21 Порядку № 879).

Позивач зазначає, що ним перевозився подільний вантаж, який може переміщуватись по всіх осях транспортного засобу під час руху, тому зважування не може дати достовірних результатів.

Але автомобіль на ваги заїжджає повільно зі швидкістю 5-6 км на годину, тому така швидкість руху не може привести до зміщення вантажу (аналогічна позиція висловлена у постанові ВС по справі № 803/1540/16 від 24.07.2019).

Що стосується доводів позивача про відсутність методики затвердженої суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно методики, яка передбачалася п.2 Порядку проведення габаритно-вагового контролю, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007р. (в редакції на момент зважування транспортного засобу) не було затверджено законодавцем, що свідчить про недотримання відповідачем процедури вимірювання (зважування) як складової частини габаритно-вагового контролю, проте позивач не довів яким чином наявність такої методики могла вплинути на достовірність результатів під час проведення такого вимірювання, що не дозволяє суду дійти висновку про протиправність оскаржуваних постанов з цієї підстави.

Позивач також обґрунтовує позовні вимоги тим, що загальна вага автомобілів не перевищувала нормативно допустиму.

Матеріали справи свідчать, що дійсно загальна вага транспортних засобів в усіх випадках не перевищувала нормативно допустиму вагу 40т з урахуванням дозволеної похибки у 2%, але ж підставою для прийняття оскаржуваних постанов про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стало перевищення вагових параметрів на

Окрім того, позивач вказує на неможливість застосування до нього адміністративно- господарського штрафу через те, що на законодавчому рівні не передбачено можливості отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а тому на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзаців 14,15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

Суд не може погодитись із такими доводами позивача, оскільки, ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу - подільного або неподільного, який перевозиться. Також санкція ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу.

Підставою для прийняття відповідачем постанов про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафів стало те, що транспортні засоби, які належать позивачу, перевищили нормативно допустиму вагу більш ніж на 2 % на строєні вісі, що дало підставу вважати транспортні засоби великоваговими, для руху яких, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинні бути відповідні дозволи.

Суд встановив, що таких дозволів у позивача на момент здійснення перевезення не було, а отже за описаних обставин відповідач мав достатні підстави для накладення штрафів відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху. Правилами дорожнього руху передбачено п.22.5, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на строєну вісь понад 22 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач не надав суду доказів протиправності спірних постанов відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати не розподіляються та покладається на позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСЮГ" (вул. Космонавтів, 81/6, оф.312, м.Миколаїв, 54028, ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м.Одеса, Одеська область, 65014, ) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов