Справа № 489/409/22
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/409/22
Провадження №2-а/489/70/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Національної поліції України, треті особи Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії № 00000367 від 19 жовтня 2021 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови № 00000367 від 19 жовтня 2021 року та повернення з Національної поліції України помилково сплачених коштів у розмірі 17 000,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що в січні 2022 року ним отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 67975757 щодо стягнення з нього подвійного розміру штрафу у сумі 17000,00 грн. Зазначена постанова винесена у зв`язку з накладенням на нього штрафу Державною службою України з безпеки на за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,3 % (6,382 тон). З вказаною постановою він не погоджується, оскільки вважає, що оскаржувана постанова не містить повного обсягу відомостей, які повинні бути у ній зафіксовані відомості про правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження тощо. Вважає, що абсолютною безпідставною є постанова про притягнення до відповідальності власника транспортного засобу, з огляду на той факт, що склад ст.. 132-1 КУпАП на нього не поширюється. Відповідачем 1, згідно змісту постанови № 00000367, не зазначається правовий статус порушника та правові підстави притягнення його до відповідальності. Згідно змісту постанови № 00000367 вказується на порушення допущене відповідальною особою, оскільки відповідачем 1, згідно змісту оскаржуваної постанови, не зазначає, хто це та яке відношення вона має до позивача, не зазначено також правові підстави відповідальності позивача за порушення допущене відповідальною особою. З метою усунення негативних наслідків оскаржуваної постанови, ним було сплачено кошти у розмірі 17000,00 грн.. однак, усвідомлюючи безпідставність та протиправність постанови № 00000367, вважає, що йому повинно бути повернуто вказану суму у розмірі 17000,00 грн.

Від представника Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що згідно підстав заявлених вимог до НПУ, позивач вважає, що ним було помилково сплачено кошти у розмірі 17000,00 грн. та бюджетні рахунки НПУ. З матеріалів, долучених позивачем до позову, вбачається, що вказана сума була стягнута державним виконавцем з банківського рахунку позивача в рамках виконавчого провадження зі сплати штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 132-1 КУпАП. Отже, зазначена сума коштів, не належить до категорії помилково сплачених позивачем, а є примусово стягнутим штрафом у розмірі, передбаченому ст.. 308 КУпАП. Беручи до уваги той факт, що кошти були в примусовому порядку списані з банківського рахунку позивача державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, то органом, який здійснює контроль за вказаним надходженням є Міністерство юстиції України. Повернення коштів здійснюється не органом, відповідальним за контроль справляння штрафів до державного бюджету в даному випадку Міністерство юстиції України, а територіальним органом державної казначейської служби, внаслідок чого належним відповідачем за вказаною вимогою є Головне управління Державної казначейської служби в Миколаївській області.

Від представника Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що відповідно до постанови ВМ № 00000367у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі від 19.10.2021, встановлено, що 18.10.2021 о 17 год. 24 хв. за адресою Н-23, км.2+998 Кіровоградська обл., зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.400, державний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України навантаження на строєні осі на 8,3 % (6,382 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022 свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR/001 35 376-21 дійсне до 10 вересня 2022 року. Та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його (позивача) діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт та відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України. Стосовно доводів позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові, слід зазначити, що доводи позивача не відповідають дійсності та є такими, що можуть ввести суд в оману. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України відповідає усім критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП як Законом України.

Ухвалою суду від 28.01.2022, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами без участі сторін по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Автомобіль MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

19 жовтня 2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Тютюнніковою Катериною Вікторівною винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, відповідно до якої встановлено, що 18.10.2021 о 17:24 год. за адресою Н-23, км. 2+998 Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів,зазначених п. 22.5 ПДР України навантаження на строєні осі на 8,3 % (6,382 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вказане порушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки Q-FREEHITRACTMU4 WIM, 10022, свідоцтво про повірку технічного засобу UA.TR.001 35 367- 21, дійсне до 10.09.2022.

Згідно положень ч. 2 ст. 132-1 передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Таке порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 8500,00 грн.) - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

За вчинення даного правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., що відповідає сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За таких обставин посилання позивача на те, що накладене на нього стягнення не передбачено КУпАП не відповідає дійсності.

Не погодившись зі вказаною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку даному спору, суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 2ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. №103(далі Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.1 ч.2 ст.229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135)

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах4,35 м), за довжиною22 м (для маршрутних транспортних засобів25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь11 т (для автобусів, тролейбусів11,5 т), здвоєні осі16 т, строєні22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь11 т, здвоєні осі18 т, строєні24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб,особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

1) така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння;

2) внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

3) особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП,у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 1197 від 14.11.2018, належний користувач-фізична особа,яка на законних підставах користується транспортним засобом,що їй не належить,а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа,яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно положень ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно ч.ч. 2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами першою - третьою статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною першою статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений)КУпАП(далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу, відомостей про внесення відомостей про орендаря транспортного засобу в Єдиний державний реєстр транспортних засобів, суду не надано, за таких обставин адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобом MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобільними дорогами покладається на власника вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 ..

Разом з тим, за умови наявності користувача вказаного транспортного засобу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, позивач не був позбавлений можливості звільнитись від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили водій, як особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася б особисто до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Також, суд не бере до уваги аргументи позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП.

Так, з копії постанови ВМ № 00000367 від 19.10.2021 встановлено,що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання).

Відповідно до положень Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363, причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Правилами дорожнього руху визначено, що експлуатація транспортного состава це транспортування тягачем причепа згідно з інструкцією щодо його використання (відповідність причепа тягачу, наявність страхового з`єднання, єдиної системи сигналізації, освітлення тощо).

Таким чином, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України , § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, проаналізувавши аргументи сторін та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідно складання постанови уповноваженим органом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за рух транспортним засобом MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм є правомірним.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у розмірі 8 500,00 грн., не підлягають задоволенню.

Крім того, позовні вимоги позивача про повернення помилково сплаченого штрафу є похідною вимогою від позовних вимог про визнання незаконним та скасування постанови від 19.10.2021 ВМ№ 00000367, у зв`язку з чим не підлягає окремому задоволенню за умови відмови в задоволенні основної вимоги, тому в цій частині позову також необхідно відмовити.

У відповідності до ст. 139 КАС України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Національної поліції України, треті особи Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії № 00000367 від 19 жовтня 2021 року - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, юридична адреса: м. Київ, пр-т Перемоги, 14,.

Відповідач: Національна поліція України, юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10.

Третя особа: Інгульський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61, код ЄДРПОУ.

Третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, юридична адреса: м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, .

Повний текст судового рішення складено «02» грудня 2022 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева