Справа № 480/3103/22
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2022 року Справа № 480/3103/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3103/22 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації та середнього заробітку,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що починаючи з 20.09.2016 він працює в органах митної служби, остання займана посада в Сумській митниці ДФС головний державний інспектор юридичного відділу. З 19.06.2017 призваний на військову службу зі збереженням місця роботи (посади) і середнього заробітку. У 2018 році отримав статус учасника бойових дій. Відповідно до заяви від 10.12.2021 позивач звільнений в порядку переведення до Сумської митниці відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу", п. 5 ст. 36 КЗпП України. Станом на день прийняття наказу про звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та зазначає, що невиплата грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2021 рік порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист, відповідно, з відповідача належить стягнути також і середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, оскільки така виплата в день звільнення позивача не проведена. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач не має невикористаних днів додаткової відпустки. Так, згідно з наказом Сумської митниці ДФС від 19.06.2017 № 435-о з 19.06.2017 позивач увільнений від виконання своїх посадових обов`язків на період проходження ним військової служби у Збройних Силах України із збереженням на цей час посади та середньої заробітної плати відповідно до ст. 119 КЗпП України. Фактично позивач, починаючи з 19.06.2017, по теперішній час жодного дня на своїй посаді не відпрацював. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується до стажу державної служби. Разом з тим, додаткова відпустка надається державному службовцю як компенсація за виконання посадових обов`язків впродовж відпрацьованого часу. Перебуваючи на військовій службі, позивач не працює одночасно в Сумській митниці на посаді державної служби. Відповідно, отримати відпустку за час, коли він фактично не працював та не виконував посадові обов`язки на посаді державної служби, також не може. Разом з тим позивач має право на додаткову відпустку як військовослужбовець за Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". У свою чергу, норми чинного законодавства не передбачають можливість для військовослужбовця отримати увільнення від військової служби для отримання додаткової відпустки за місцем роботи, де за ним зберігається посада та заробітна плата. Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 04.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 12.12.2022 замінено відповідача у справі з Сумської митниці ДФС на Сумську митницю.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що з 20.09.2016 позивач працює в органах митної служби, остання займана посада в Сумській митниці ДФС головний державний інспектор юридичного відділу.
З 19.06.2017 позивач призваний на військову службу зі збереженням місця роботи (посади) і середнього заробітку. У 2018 році отримав статус учасника бойових дій.
На підставі наказу Сумської митниці ДФС від 13.12.2021 № 12-о позивача звільнено в порядку переведення до Сумської митниці відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу", п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Наказом Сумської митниці від 13.12.2021 № 216-о позивача призначено в порядку переведення з Сумської митниці ДФС з 14.12.2021 на посаду головного державного інспектора митного поста "Ромни" Сумської митниці (а.с.9,19-24,25,26-27,28-29).
При звільненні позивачу не було виплачено кошти за невикористані календарні дні додаткової відпустки.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує таке.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на відпустки державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII (далі Закон N 889-VIII).
Порядок надання щорічних додаткових та інших відпусток державним службовцям визначено у статті 58 Закону N 889-VIII.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону N 889-VIII за кожний рік державної служби після досягнення п`ятирічного стажу державної служби державному службовцю надається один календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів.
Порядок надання державним службовцям додаткових оплачуваних відпусток визначається Кабінетом Міністрів України.
На підставі ст. 59 Закону N 889-VIII щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.
Як встановлено судом, позивач призваний на військову службу.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом. На час проходження військової служби позивача увільнено від виконання посадових обов`язків за займаною посадою в Сумській митниці із збереженням посади та середньої заробітної плати. Має статус учасника бойових дій.
Позивач зазначає, що відповідач неправомірно не провів з ним розрахунку при звільненні з Сумської митниці ДФС в порядку переведення до Сумської митниці за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій в порядку ст. 116 КЗпП України.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.
На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до п. 4 Порядку надання державним службовцям додаткових оплачуваних відпусток, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 6 квітня 2016 р. № 270, додаткова відпустка, яка надається державним службовцям, належить до щорічних відпусток.
Щорічна відпустка надається працівнику як компенсація за виконання посадових обов`язків протягом відпрацьованого часу.
Отже, період військової служби зараховується до стажу державної служби, але для надання відпустки за цей час немає правових підстав. У випадку, коли державний службовець проходить військову службу, він не має права на додаткову відпустку за стаж, який виповнився у ці роки, оскільки жодного дня не виконував своїх посадових обов`язків. Після демобілізації (закінчення строку контракту) і повернення до виконання своїх повноважень він матиме право на таку відпустку з урахуванням часу проходження військової служби.
На підставі викладеного, позивач після фактичного виходу на роботу в Сумську митницю матиме право використати додаткову відпустку з урахуванням часу проходження військової служби. При цьому таке право позивач набуде після фактичного виходу на роботу.
Як уже зазначалося, у спірних правовідносинах позивач є учасником бойових дій.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Разом з тим, правовідносини з приводу надання позивачу додаткової відпустки як учаснику бойових дій, право на яку він набув за час проходження військової служби, відповідно до умов контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу виникають між ним та Міністерством оборони України в особі відповідної військової частини та регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Чинність норм Закону України "Про державну службу" на ці правовідносини не поширюється.
Також, посилаючись на положення статті 116 КЗпП України, позивач зазначає, що відповідач мав провести з ним усі необхідні розрахунки у день звільнення. При цьому суд звертає увагу, що позивач не звільнений із Сумської митниці, за ним зберігається посада головного державного інспектора митного поста "Ромни" Сумської митниці, а виплата грошового забезпечення здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутні ознаки порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та законних інтересів позивача, його дії відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах