Справа № 380/16925/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/16925/21 пров. № А/857/13111/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Зінчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року, ухвалене суддею Крутько О.В. у м.Львові, повний текст якого складений 23 червня 2022 року, у справі № 380/16925/21 за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Львівській області до Малого приватного підприємство "Воля-М" про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2021 року позивач - Головне управління Держпраці у Львівській області звернувся до суду з позовом до відповідача - Малого приватного підприємства «Воля-М», у якому просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Малого приватного підприємства «Воля-М», заборонити експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, а саме: ТП-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВа (м. Миколаїв, вул.Лисенка, 45); виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В МПП «Воля-М» - до усунення зазначених у акті перевірки порушень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами проведеної з метою виконання вимог припису від 16.07.2021 № ЛВ9295/423/АПП/П перевірки повторно було виявлено факти порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, які можуть створити загрозу життю та здоров`ю працівників МПП «Воля-М».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач не здійснює експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВа (м.Миколаїв, вул. Лисенка,45), тому йому недоцільно отримувати дозвіл на його експлуатацію. Судом враховано пояснення відповідача про те, що він не планує вводити таке обладнання в експлуатацію і у зв`язку з наявністю Акту про пломбування та відповідальність за збереження пломб при вимкненні споживача від 07.09.2018 відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем законодавства про охорону праці, що створюють загрозу для життя та здоров`я людей. Згідно висновків суду першої інстанції у будь-якому разі вимоги позивача щодо заборони на експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, а саме: ТП-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВа (м. Миколаїв, вул. Лисенка, 45), та щодо заборони виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В МПП «Воля-М» вже виконані відповідачем, оскільки експлуатація чи інші роботи щодо устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВа (м.Миколаїв, вул. Лисенка,45), не здійснюються.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перевірка була проведена відповідно до абз.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з метою контролю виконання припису від 16.07.2021 № ЛВ9295/423/АПП/П.

В результаті проведеної перевірки були повторно виявлені факти порушень вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці, які можуть сворити загрозу життю та здоров`ю працівників підприємства: не отримано дозвіл Держпраці на експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/0,4 кВ, з силовим трансформатором 400 кВа (м. Миколаїв, вул. Лисенка, 45); не отримано дозвіл Держпраці на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В; керівник підприємства не забезпечив утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до чинних нормативних документів.

Згідно доводів скаржника, виведення з експлуатації (пломбування) устаткування напругою понад 1000В, а саме ТА-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВА, не свідчить про усунення зафіксованих актом порушень, оскільки відповідач має можливість відновити експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В, що створить реальну небезпеку для життя працівників. Не здійснюючи експлуатацію устаткування напругою 1000В, відповідач не позбавлений обов`язку належним чином усунути зафіксовані в акті перевірки порушення.

Скаржник звертає увагу, що єдиним належним та допустимим доказом повного усунення порушень, виявлених актом перевірки, є проведення на підставі подання суб`єкта господарювання офіційного письмового повідомлення про повне усунення порушень позапланової перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції достовірно встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що відповідно до наказу від 06.09.2021 № 1291-П, на підставі направлення на проведення перевірки від 06.09.2021 № 1284, Головним управлінням Держпраці у Львівській області у період з 09.09.2021 по 09.09.2021 проведено позапланову перевірку Малого приватного підприємства «Воля-М» щодо додержання законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці. Перевірка була проведена відповідно до абз.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» з метою контролю виконання припису від 16.07.2021 №ЛВ9295/423/АПП/П.

В результаті проведеної перевірки були виявлені факти порушень вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці, а саме:

-не отримано дозвіл Держпраці на експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/0,4 кВ, з силовим трансформатором 400 кВа (м. Миколаїв, вул. Лисенка, 45);

-не отримано дозвіл Держпраці на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В;

-керівник підприємства не забезпечив утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до чинних нормативних документів.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 09.09.2021 № ЛВ 12147/804/АПЗ, яким зафіксовано вищевказані виявлені порушення вимог законодавства (а.с.10-20).

Вважаючи, що виявлені порушення несуть загрозу життю та здоров`ю людей, Головне управління Держпраці у Львівській області звернулось із позовом до суду про застосування заходів реагування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Закон України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Стаття 1 Закону №2694-XII визначає, що охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про охорону праці" нормативно-правові акти з охорони праці - це правила, норми, регламенти, положення, стандарти, інструкції та інші документи, обов`язкові для виконання.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи.

За приписами підпунктів 4, 16, 52 пункту 4 Положення №95 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань; зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозв крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду (пп. 12 п. 6 Положення №96).

Пункт 7 Положення №96 передбачає, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог статті 38 Закону №2694-XII державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

В розумінні ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з абзацом першим частини шостої статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За визначенням, наведеним у частині восьмій статті 7 Закону № 877-V, припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються (частина одинадцята статті 7 Закону №877-V).

Щодо наявності підстав для вжиття відповідних заходів, про які просить позивач, суд зважає на те, що в силу правил статті 39 Закону України «Про охорону праці» передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб`єктом господарювання загрози життю.

Як обумовлено частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону №2694-XII державна політика в галузі охорони праці базується у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних умов праці.

Так само державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності (стаття 3 Закону № 877-V).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, у тому числі на вжиття до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог охорони праці), а також на звернення до суду у разі невиконання суб`єктом господарювання в повному обсязі та у встановлений строк вимоги посадової особи органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства, якщо при цьому наявні підстави для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), що можливе лише за рішенням суду, є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. При цьому, передумовою прийняття такого рішення є встановлення факту (фактів) виконання робіт (надання послуг) суб`єктами господарювання та порушень вимог законодавства під час їх виконання, які створюють загрозу життю працюючих.

Зі змісту акту перевірки, складеного за результатами проведення позапланового заходу з метою перевірки виконання вимог припису, слідує, що відповідач не усунув усіх виявлених плановою перевіркою порушень: не отримав дозвіл Держпраці на експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/0,4 кВ, з силовим трансформатором 400 кВа (м.Миколаїв, вул. Лисенка, 45); не отримав дозвіл Держпраці на виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В; керівник підприємства не забезпечив утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до чинних нормативних документів.

Судом першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, враховано пояснення відповідача, згідно яких МПП «Воля-М» з 07.09.2018 не експлуатує устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВа (м. Миколаїв, вул. Лисенка,45), що підтверджується Актом про пломбування та відповідальність за збереження пломб при вимкненні споживача від 07.09.2018, складеним уповноваженим представником Миколаївського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго», засвідчену копію якого долучено до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що єдиним належним та допустимим доказом повного усунення порушень, виявлених актом перевірки, є проведення на підставі подання суб`єкта господарювання офіційного письмового повідомлення про повне усунення порушень позапланової перевірки.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, ці заходи припиняються при усуненні відповідачем порушень, які викладені в акті перевірки.

Відповідно до 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06 вересня 2005 року №2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону №2694-XII передбачено обов`язок роботодавця одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі - Порядок №1107).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 77.

Відповідно до п.8 Переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 77 до переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки належить устатковання напругою понад 1000 В.

Відповідно до п.9 додатку 2 до Порядку № 1107 до переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу «Група А» належать, зокрема роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000В в зонах дії струму високої частоти.

Згідно з п.1.3.1. НПАОП 40.1-1.21-98 (Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів), затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.02.98 за №93/2533 (дата введення 20.02.1998), керівник підприємства зобов`язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів. Для цього він повинен: призначити відповідального за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства з числа інженерно-технічних працівників, які мають електротехнічну підготовку і пройшли перевірку знань у встановленому порядку; забезпечити достатню кількість електротехнічних працівників; забезпечити проведення протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ); забезпечити проведення технічного огляду електроустановок.

Враховуючи зазначені законодавчі вимоги щодо охорони праці, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи скаржника, що наявність виявлених позаплановою перевіркою порушень створює існування загрози життю та здоров`ю людей, оскільки виконуючи роботи підвищеної небезпеки та експлуатуючи машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки без оформлених належним чином відповідних дозвільних документів, з порушенням встановлених правил, відповідач створює небезпечні умови для роботи своїх працівників, а виявлені порушення законодавства про охорону праці, промислової безпеки спричиняють загрозу життю та здоров`ю людей.

Поняття «загроза життю та здоров`ю» працівників є оціночним, а суб`єктом його оцінки в першу чергу є Управління, як спеціальний орган який виконує завдання нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері охорони праці. Тому, висновки щодо існування вказаної загрози ґрунтуюся на певній свободі розсуду Управління, а відтак охоплюються сферою його дискреційних повноважень як органу, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями, що є необхідними для обґрунтування тверджень про ймовірність загрози життю та здоров`ю працівників та інших осіб внаслідок допущення виявлених перевіркою порушень.

З огляду на характер та суть задокументованих та неусунутих порушень, суд вважає, що позивач правильно його кваліфікував як такі, що створюють загрозу життю та здоров`ю працівників відповідача та інших осіб, що є підставою для задоволення позову та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Також суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими покликання скаржника на те, що виведення з експлуатації (пломбування) устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП 6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВа не свідчить про усунення зафіксованих актом порушень, оскільки відповідач має можливість відновити експлуатацію устаткування напругою понад 1000В, що створить реальну небезпеку для життя працівників. Водночас відповідач не позбавлений обов`язку належним чином усунути зафіксовані в акті перевірки порушення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначений в адміністративному позові захід реагування, запропонований Управлінням Держпраці у Львівській області, не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань охорони праці, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю працівників, має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Необхідність застосування зазначеного позивачем заходу реагування, на думку суду апеляційної інстанції, відповідає характеру виявлених порушень, а тому такий захід є співмірним до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.

Усунення недоліків у повному обсязі, в свою чергу, буде вказувати на усунення ризиків загрози життю та здоров`ю людей, та буде підставою для відновлення безпечної експлуатації устаткування напругою понад 1000В та виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В.

У разі повного усунення виявлених порушень, відповідач, в силу вимог частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», може звернутися до Управління Держпраці у Львівській області із відповідним повідомленням про усунення ним усіх встановлених порушень. Тобто, такий захід реагування, як заборона експлуатації устаткування підвищеної небезпеки та виконання видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу, має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні правові підстави для вжиття заходів державного нагляду (контролю) та задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 242, 308, 309, 310, 315, 317, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі № 380/16925/21 скасувати.

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Малого приватного підприємства "Воля-М" шляхом встановлення заборони експлуатації устаткування напругою понад 1000В, а саме ТП-6/04 кВ з силовим трансформатором 400 кВ (м.Миколаїв, вул.Лисенка,45), виконання робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В МПП «Воля-М» - до усунення зазначених у акті перевірки №ЛВ 12147/804/АПЗ від 09.09.2021 порушень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Постанова складена в повному обсязі 12.12.2022.