Справа № 120/8140/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 грудня 2022 р. Справа № 120/8140/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранссервіс" (вул. І. Миколайчука, 38, кв. 87, м. Вінниця, 21036)

про: накладення арешту на кошти та інші цінності

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранссервіс" (далі - відповідач) про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 172 076 грн. 46 коп, яка складається податку на додану вартість - основний платіж - 171 196 грн. 46 коп., штрафні санкції - 880 грн. Зазначена заборгованість утворилася в результаті не сплати самостійно задекларованих сум грошового зобов`язання. Наявна заборгованість відповідачем не погашена. У зв`язку з несплатою податкового боргу у визначені строки позивачем прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності відповідача, у податкову заставу. На виконання повноважень, визначених ст. 20 Податкового кодексу України, позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення щодо виділення майна в податкову заставу. Однак відповідач не надав позивачеві документи, необхідні для опису майна в податкову заставу, що відображено в акті відмови платника податків від опису майна в податкову заставу. Відтак, позивач на підставі ст. 20 Податкового кодексу України звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.10.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дана ухвала отримана відповідачем 21.10.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, відтак в силу приписів КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідач є платником податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України (далі ПК України), та перебуває на податковому обліку у відповідача.

Згідно довідки щодо розрахунку суми боргу у відповідача наявний податковий борг із податку на додану вартість в розмірі 172076,46 грн., з них основний платіж - 171196,46 грн., штрафні санкції - 880 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року, яке набрало законної сили, по справі № 120/18916/21-а за позовом Головного Управління ДПС у Вінницькій області вирішено стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою діяльністю "Вінтранссервіс", кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 187306,46 грн.

В подальшому відповідачем частково погашено борг, та на момент звернення до суду з даним позовом сума податкового боргу складає 172076,46 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу контролюючим органом 18.01.2022 року прийнято рішення № 6 про опис майна відповідача в податкову заставу.

Позивачем надіслано відповідачеві лист від 18.01.2022 року щодо виділення майна в податкову заставу, у якому просив надати баланс, перелік основних засобів та перелік ліквідних активів, які можливо було б використати для погашення податкового боргу.

Вказаний лист отримано уповноваженою особою відповідача 21.01.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім цього, 19.08.2022 року податковим керуючим складено акт відмови відповідача від опису майна в податкову заставу у зв`язку із ненаданням відповідачем документів необхідних для такого опису.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Право податкового органу на звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Норма п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України надає повноваження органу ДПС на звернення до суду та визначає підстави для накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п. 88.1 ст. 88 ПК України).

П. 89.1 ст. 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в п. 100.11 ст. 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 89.2 цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

П. 89.3 ст. 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (п. 89.4 ст. 89 ПК України).

Водночас, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (п.п. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що у разі не подання платника податків документів, необхідних для опису майна, контролюючий орган наділений правом звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

На виконання вимог ст. 89 ПК України позивачем 18.01.2022 року прийнято рішення № 6 про опис майна відповідача в податкову заставу та надіслано відповідачеві відповідний лист щодо виділення майна в податкову заставу, у якому просив надати баланс, перелік основних засобів та перелік ліквідних активів, які можливо було б використати для погашення податкового боргу.

19.08.2022 року податковим керуючим ОСОБА_1 складено акт відмови відповідача від опису майна в податкову заставу, в якому зафіксовано що відповідач за наявності законодавчих підстав не надав документи, необхідні для такого опису.

Відтак, оскільки відповідачем не надано запитуваних позивачем документів для проведення опису майна в податкову заставу, позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом щодо зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, з огляду на те, що обставини, наведені позивачем у адміністративному позові, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Приписами ч. 2 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, позивачем подано клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №33058, відповідно до якого позивачем сплачено 22 481,00 грн. судового збору, однак за звернення до суду з даним позовом сплаті підлягав судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ч. 2 ст. 7 вказаного Закону визначено, що у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи наведені положення, суд доходить до висновку про повернення позивачеві надміру сплаченого судового збору в розмірі 20 000 грн.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранссервіс про накладення арешту на кошти та інші цінності задовольнити.

Зупинити видаткові операції на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтранссервіс" шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках відкритих в установах банків, в межах суми податкового боргу.

Повернути Головному управлінню ДПС у Вінницькій області надміру сплачений судовий збір в розмірі 20 000 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінтранссервіс" (вул. І. Миколайчука, 38, кв. 87, м. Вінниця, 21036, )

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна