Справа № 280/4051/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2022 року 16 год. 55 хв.Справа № 280/4051/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Демченко А.Е. та сторін

від позивача: адвокат Козлов О.Ю., Татевосян Є.П.,

від відповідача: Мунтянов Є.С.

розглянув у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області

про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

11.07.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, визнання невірним та зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення судових витрат.

29.09.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява про зміну (доповнення) предмету позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, визнання невірним та зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди, стягнення судових витрат.

24.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява про зміну (доповнення, уточнення) позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, визнання невірним та зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди, стягнення судових витрат, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №585 від 14.05.2022;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №306 від 25.05.2022;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №817 о/с від 02.06.2022;

- визнати невірним формулювання причин звільнення на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , а саме: зазначити "Звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", шляхом внесення відповідного запису у трудову книжку;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції .Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримкі розрахунку при звільненні з 02.06.2022 в сумі 34203,42 (тридцять чотири тисячі двісті три грн 42 коп) гривні;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції .Національної поліції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 68400,00 гривень;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції .Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати.

03 серпня 2022 року ухвалою суду поновлено строк звернення до адміністративного суду,відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26 серпня 2022 року об 11 год 00 хв.

26 серпня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Департамента патрульної поліції Національної поліції України витребувано:

1) відомості із чого розраховується сума грошового забезпечення виплачена ОСОБА_1 з 12.03.2022 по 02.06.2022;

2) довідку про доходи ОСОБА_1 за весь період служби в поліції з 19.02.2018 по 02.06.2018 та нормативне обгрунтування із чого розраховується сума грошового забезпечення помісячно;

3) повний текст наказу №602о/с від 11.03.2022 начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

4) повний текс наказу №785о/с від 13.05.2022 начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

26 серпня 2022 року ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 03 жовтня 2022 року об 14 год 10 хв.

03 жовтня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Департамента патрульної поліції Національної поліції України витребувано відомості щодо середньої заробітної плати за період квітень, травень 2022 року - лейтенанта роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

03 жовтня 2022 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до 07.11.2022.

07 листопада 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 07.11.2022 об 14 год 00 хв.

07 листопада 2022 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 16 листопада 2022 року о 09 год 00 хв.

16.11.2022 ухвалою суду зупинено провадження у справі для примирення сторін, строком до 24.11.2022. Наступне підготовче засідання призначено на 24.11.2022 об 14:00 год.

21 листопада 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі № 280/4051/22.

22 листопада 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

22 листопада 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка ОСОБА_4

22 листопада 2022 року ухвалою суду продовжено зупинення у підготовчому провадженні у справі № 280/4051/22 до 24 листопада 2022 року до 14 год 00 хв.

24 листопала 2022 року ухвалою суду поновлено провадження в адміністративній справі №280/4051/22, призначене підготовче засідання на 24.11.2022 о 14 год. 00 хв.

24 листопала 2022 року усною ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

24.11.2022 ухвалою суду провадження у справі зупинено до 05.12.2022 до 14:00 год.

05 грудня 2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

З 19.02.2018 по 11 березня 2022 року ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України інспектором взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції

11.03.2022, Департаментом патрульної поліції НПУ виданий Наказ № 602 о/с « По особовому складу», яким відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Запорізькій області з 11 березня 2022 року. Підстава наказ Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 163.

З наказом ДППНПУ № 602 о/с від 11.03.2022 «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 ознайомлений офіційно 25.03.2022, а за телефоном 18.03.2022.

З Наказом Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 163, що став підставою для видачі наказу про звільнення ОСОБА_1 не був ознайомлений та не відомо його зміст.

Вважаючи наказ Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 163 та наказ Департаменту патрульної поліції № 602 о/с від 11.03.2022 «По особовому складу» незаконними ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області № 163 від 11.03.2022, визнання протиправним та скасування наказу начальника полковника Національної поліції України Департаменту патрульної поліції № 602 о/с від 11.03.2022 "По особовому складу", поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області з 12.03.2022, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначена позовна заява розглядалась в іншим складом суду у іншому провадженні.

Після звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом змінились обставини, які не існували на час звернення до суду, а саме.

14.05.2022 ОСОБА_1 викликали до УПП в Запорізькій області ДПП, сказали стати до виконання обов`язків.

15.05.2022 ОСОБА_1 ознайомили з витягом з наказу №785 о/с від 13.05.2022, яким начальник ДПП НПУ ОСОБА_5 , на підставі наказу ДПП від 12.05.2022 №281, скасував свій наказ №602 о/с від 11.03.2022 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби.

15.05.2022 також ОСОБА_1 ознайомили з наказом №585 від 14.05.2022 начальника ДПП НПУ ОСОБА_6 про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання обов`язків. Зазначеним наказом було призначене повторне службове розслідування щодо неявки ОСОБА_1 на службу та відсторонено його від роботи.

Наказом №306 від 25.05.2022 за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022 по 07.03.2022 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Зазначений наказ прийнято на підставі висновку службового розслідування призначеного наказом №585 від 14.05.2022 начальника ДПП НПУ ОСОБА_6 .

Наказом №817 о/с від 02.06.2022 начальника Департамента патрульної поліції Євгенія Жукова відповідно до пункту частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції. Підстава наказ Департаменту патрульної полції від 25.05.2022 №306,

Позивач вважає наказ №585 від 14.05.2022 про службове розслідування, наказ №306 від 25.05.2022, наказ №817 о/с від 02.06.2022 про звільнення зі служби в поліції протиправними та підлягаючими скасуванню з наступних підстав.

З початку 24.02.2022 війни між РФ та Україною психологічний стан ОСОБА_1 суттєво погіршився, внаслідок чого його колеги почали відмовлятися заступати з ним на чергування, 04.03.2022 ОСОБА_1 на вимогу командира здав табельну зброю, службове посвідчення та жетон з індівідуальним номером, іншу амуніцію залишив у особовому шкафчику в УПП. Після чого, ОСОБА_1 був відправлений на вихідний.

З 05.03.2022 по 08.03.2022 ОСОБА_1 зі свого номеру телефону - НОМЕР_1 неодноразово телефонував командиру роти ОСОБА_7 на його номер тел. НОМЕР_2 для з`ясування питання, чому ОСОБА_1 не виходить на службу, йому відповідали, щоб ще залишався вдома. При цьому, командир роти ОСОБА_7 та заступник командира роти ОСОБА_8 знали номер телефона і місце фактичного проживання знаходження: ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , або у батьків - АДРЕСА_2 .

Весь цей час безпосередні керівники ОСОБА_1 ініціювавши та потім приймаючи участь у службовому розслідування його відсутності на службі, знаючи про його психоемоційний стан, маючи номер телефону, адресу, екіпажи патрульної поліції поруч з домом ОСОБА_1 та комендантський час жодного разу даже не намагались з`ясувати, що з їх підлеглим офіцером поліції сталося. Це свідчить, що керівництво (відповідач 2) знали про місце перебування, про стан здоров`я ОСОБА_1 та не бажали його знаходження на службі.

07.03.2022, колеги ОСОБА_1 по службі повідомили йому, що командир 2 роти (взводу) Медведев ще не знає, що з ним робити, а тому до служби ще приступати не дозволено, тому ОСОБА_1 знаходився за фактичною адресою проживання.

08.03.2022 ОСОБА_1 був доставлений БШМД до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради.

З 08.03.2022 по 18.03.2022 ОСОБА_1 перебував у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради на лікуванні та обстеженні, ро, що свідчить Епікріз та Довідка (копія наявні в матеріалах справи).

Відповідно до Епікризу та довідки, з 19.03.2022 ОСОБА_1 може приступити до роботи, однак рекомендовано направлення на штатну ВЛК для вирішення питання щодо придатності до служби.

ОСОБА_1 зазначає, що відносно його нез`явлнення на службу з 04.03.2022 по 10.03.2022 проводилось два службових розслідування.

Вважає, що матеріали службового розслідування проведеного відносно ОСОБА_1 за нез`явлення на роботі з 04.03.2022 по 10.03.2022 та розпочатого згідно наказу Департамента патрульної поліції від 05.03.2022 №42 та матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 за нез`явлення на роботі з 04.03.2022 по 07.03.2022 та розпочатого згідно наказу Департамента патрульної поліції №585 від 14.05.2022 підтверджують наступне. Після 24.02.2022 в період ще до 04.03.2022 ОСОБА_1 вже захворів, мав явні ознаки психічного розладу, тому колеги відмовлялись заступати з ним разом на службу. З 08.03.2022 по 18.03.2022 находився на лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради саме з психічним захворюванням, Відповідно неявка на службу (роботу) позивача з 04.03.2022 по 07.03.2022 відбулась внаслідок його захворювання, тобто з поважних причин, тому підстав для визнання його дій дисциплінарним проступком та притягнення. до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції не має.

Також позивач посилався на незаконність проведення службового розслідування наказ №585 від 14.05.2022, накладення дисциплінарного стягнення наказ №306 від 25.05.2022, наказ №817 о/с від 02.06.2022. За одним і тим же фактом (подій з 04.03.2022 по 07.03.2022) було проведено два службових розслідування, і на позивача двічі було накладне дисциплінарне стягнення у вигляді звільнено зі служби в поліції. Законодавством України про Національну поліцію не передбачено повторного службового розслідування та повторного звільнення як виду дисциплінарного стягнення. Відповідно до ст.. 62 Конституції України Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Всупереч цьому, за не вихід на службу з 04.03.2022 по 07.03.2022 позивач двічі притягнутий до юридичної (дисциплінарної) відповідальності одного виду, наказом №602 о/с від 11.03.2022 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказом №817 о/с від 02.06.2022 на нього також було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Порушення відносно нього положень частин 1, 2 ст. 21 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», а саме накладення дисциплінарного стягнення на нього через 2 місяця та 15 днів після виявлення проступку.

Вважає, що законодавством не передбачено, відповідно заборонено органам державної влади, призначення повторного службового розслідування за одне порушення, а також призначення службового розслідування поза строком притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог щодо зміни причини звільнення позивач зазначав наступне.

В період з 19.05.2022 по 02.06.2022 ОСОБА_1 проходив у Медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України в Запорізькій області» за направленням начальника ВКЗ (відділу-кадрового забезпечення) УПП від 18.05.2022 медичний огляд. Згідно свідоцтва про хворобу №110/с від 02.06.2022 п. 11 Діагноз військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. П. 12 Постанова військово-лікарської комісії щодо ступеню придатності до військової служби. Непридатний до служби в поліції.

Відповідно на 02.06.2022 (день звільнення за не вихід на службу) ОСОБА_1 вже був непридатний до служби в поліції за станом здоров`я і його захворювання було пов`язане зі службою в поліції, він підлягав звільненню зі служби в поліції за станом здоров`я. Тому у бідь-якому разі підлягає зміні формулювання причин звільнення та внесення відповідного запису до трудової книжки.

Посилаючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст.77, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Національну поліцію», ч. 3 ст. 235 КЗпП України, п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці, Міністерства соціального захисту населення та Міністерства юстиції України від 29.07.93 №58 позивач просив визнати невірним формулювання причин звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" та змінити формулювання причин мого звільнення, а саме: зазначити "Звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, внісши відповідний запис у трудову книжку.

Окрім того, позивач в обґрунтування позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зазначає наступне.

З 02.06.2022 по 30.06.2022 відповідачами не проведено з ним повного розрахунку, виплати всіх сум, що йому належать в день звільнення, чим порушено вимоги статтей 116, 117 КЗпП України.

Виходячи з наданих відповідачами та долучених позивачем доказів виплати заробітної плати остання виплата відповідачами заробітної плати була здійснена 30.06.2022, тобто через 28 днів пілся звільнення.

Посилаючись на Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 та надані відповідачами документи щодо нарахування заробітної плати позивач обґрунтовує розрахунок середнього заробітку із розрахунку останніх двох місяців, що передують події, в зв`язку з відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати за травень 2022 року два останніх місяці, що передують події це лютий, березень 2022 року.

Так в лютому 2022 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату 17360,41 гривень за 15 робочих змін (днів).

У березні 2022 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату 16843,12 гривень за 3 робочих змін (днів).

(17360,41 + 16843,12 )/(15 + 3) = 1900,19 гривень - середньоденна заробітна плата.

З 02.06.2022 по 30.06.2022 18 робочих днів без урахування вихідних та святкових днів, це час затримки розрахунку при звільненні.

1900,19 гривень х 18 днів = 34203,42 гривні - сума середнього заробітку за час затримкі розрахунку при звільненні.

Визначаючи суму середнього заробітку за час затримкі розрахунку при звільненні 34203,42 гривні, яку просив суд стягнути з відповідача 1-Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Також позивач вважаючи, що діями відповідачів йому спричинена моральна шкода зазначав наступне.

Моральна шкода внаслідок його незаконного звільнення виявилася в моральних стражданнях і переживаннях через неоднлоразовче порушення відповідачем його законних прав й інтересів, неможливість налагодити життя. працевлаштуватися, отримувати передбачені законом державні (соціальні) виплати, а також образи відповідачів (державного органу) відносно нього вже під час судового розгляду. З 19.02.2018 по 04 березня 2022 року позивач проходив службу в поліції, не мав жодних зауважень, позитивно характеризувався, був нагороджений за бездоганну службу, після початку воєнних дій 24.02.2022 продовжив проходити службу в поліції, захворів на захворювання пов`язане зі службою в поліції (висновок ВЛК в справі), і вже не міг проходити службу за станом здоров`я.

В свою чергу відповідачі (органи національної поліції) під час воєнного стану знаючи про погіршення здоров`я здоров`я ОСОБА_1 , маючи всі можливості не з`ясували, що сталося з до цього зразковим офіцером поліції (дом, рідні, телефони, лікувальні заклади та інше) незаконно звільнили ОСОБА_1 застосувавши до нього найсуворіше стягнення. Відповідачі двічі безпідставно, незаконно звільняють ОСОБА_1 за отримане ним на роботі захворювання, позбавляючи його під час воєенгного стану засобів на існування, передбачених соціальних виплат у випадку звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію, можливості працевлаштування, так ОСОБА_1 став на облік в центр зайнятості одразу після звільнення, за направленнями центру зайнятості працевлаштуватися не може (докази додаються), більш того, коли він намагався працевлаштуватися самостійно йому відмовили у прийомі на роботу як звільненому за прогули. В подальшому у процесуальних документах (відзиві на позовну заяву) відповідачі здійснюють образи особисто ОСОБА_1 .

Незаконні дії відповідачів спричинили ОСОБА_1 моральні страждання викликані повторним незаконним звільненням, ігноруванням його захворювання отриманого на роботі, тривалим пошуком роботи, відсутності засобів для існування, неможливість працевлаштуватися, втратою налагоджених життєвих зв`язків, він вимушен докладати додаткових зусиль для організації свого життя, займатися судовими справами, захист свого права вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту та особистого життя,

З огляду на вищенаведене, зміст та об`єм спричинених позивачу державним правоохоронним органом моральних страждань, неодноразову незаконність дій відповідачів щодо позивача. позицію відповідачів у справі (образи позивача в процесуальних документах), тривалість порушення нормального життя позивача, його посадовий оклад на лютий 2022 року 17100 гривень та тривалість бездоганної служби позивача до звільнення -чотири роки, вимоги розумності та справедливості розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінив в 68400 гривень (один місячний посадовий оклад за кожен рік попередньої служби), яку прогсив стягнути з відповідача 1-Департаменту патрульної поліції .Національної поліції України.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву зазначив наступне.

04.03.2022 т.в.о. командира роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта базова вища, в органах внутрішніх справ з 10.09.2007 по 06.11.2015, в Національній поліції України з 07.11.2015, на займаній посаді з 08.12.2021, діючих дисциплінарних стягнень не мас, рапортом доповів про те. що 04.03.2022 інспектор взводу № 1 роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенант поліції Татевосян Є.П. не вийшов на службу (роботу) без поважних причин. Інспектор ОСОБА_1 здав зброю, службове посвідчення та жетон з індивідуальним номером.

Також у вказаному рапорті капітан поліції ОСОБА_7 зауважив, що протягом останнього часу від особового складу роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП почали надходити скарги щодо інспектора ОСОБА_1 . Особовий склад категорично відмовлявся заступати на службу спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Загалом працівники роти ГОР УПП в Запорізькій області ДПП поясняли свою категоричну відмову тим, що ОСОБА_1 має ознаки розладу психічно-емоціонального стану, частої та різкої зміни настрою, підвищену збудливість та схильний до надмірної тривожності.

Враховуючи викладене, за фактом відсутності на службі (роботі) вказаного працівника. 04.03.2022 старшим інспектором з ОД ВМАЗ УПП в Запорізькій області ДПП капітаном поліції Паленко К.Е., у присутності т.в.о. командира роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 та т.в.о. заступника командира роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції Бабаяна В.Б. складено відповідний акт (вн. № 23/41/32 від 04.03.2022).

У подальшому, а саме 05, 06 та 07 березня 2022 року, лейтенант поліції ОСОБА_1 також не вийшов на службу (роботу), про що складено відповідні акти (вн. № 28/41/32 від 05.03.2022, вн. № 37/41/32 від 06.03.2022, вн. № 38/41/32 від 07.03.2022).

Як зазначено у відзиві, - опитаний у ході службового розслідування т.в.о. командира роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 пояснив, що з 07 год. 00 хв. 04.03.2022 по 07 год. 00 хв. 05.03.2022 лейтенант поліції ОСОБА_1 приступив до несення служби у складі наряду роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП.

04.03.2022, у приміщенні охоронного холдингу «Майнгард» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Покровська. буд. 24, лейтенант поліції ОСОБА_1 , приблизно о 21 год. 00 хв. самоусунувся від несення служби, а саме здав автоматичну зброю АКЄ-74у, 4 магазини до нього з набоями у кількості 120 одиниць та пістолет Форт-17 № НОМЕР_3 з двома магазинами до нього та набоями у кількості 28 одиниць начальнику сектору озброєння УПП в Запорізькій області ДПП капітану поліції ОСОБА_9 , після чого залишив своє службове посвідчення.

Таким чином, приблизно о 21.00 04.03.2022, посеред добового наряду, лейтенант поліції ОСОБА_1 самовільно перестав виконувати свої посадові обов`язки.

Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву вказав.

Відповідач у відзиві не зазначав про повторне службове розслідування проведене на підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №585 від 14.05.2022, який позивач просить визнати протиправним та скасувати.

Посилаючись на ст.ст. 6, 8, 19 Коституції України зазначив, якщо законодавством не передбачено проведення повторного службового розлідування за одним і тим дисциплінарним проступком, то відповідачі, як державні органи (їх посадові особи), і не мали права проводити повторне службове розслідування, а відповідно і посилатися на нього в обґрунтування наказу про звільнення. Крім того, дисциплінарне стягнення накладено 02.06.2022, після 2 місяців та 28 днів з дня виявлення дисциплінарного проступку 04.03.2022, на підставі повторного службового розслідування, тобто з порушенням ст. 21 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Найціональної поліції України», а тому є незаконним.

Зазначає, що повторним службовим розслідуванням встановлено. що в період з 04.03.2022 по 07.03.2022 він хворів, тобто не виходив на службу з поважних причин, в його діях дисциплінарного проступку не має, тому відсутні підстави притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У судовому засіданні 05 грудня 2022 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З 19.02.2018 ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

04.03.2022 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов рапорт виконуючого обов`язки командира роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України О.О. Бойко про невихід лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службу без поважних причин

Наказом начальника Департамента патрульної поліції №42 від 05.03.2022 на підставі вищевказаного рапорту призначено службове розслідування.

Наказом начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022 за результатами службового розслідування до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника Департамента патрульної поліції №602 о/с від 11.03.2022 «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування, з 11 березня 2022 року.

Наказом начальника Департамента патрульної поліції №281 від 12.05.2022 скасовано наказ начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департамента патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

15.05.2022 ОСОБА_1 ознайомили з витягом з наказу Департаменту патрульної поліції №785 о/с від 13.05.2022, яким на підставі наказу Департаменту патрульної поліції №281 від 12.05.2022, скасовано наказ Департаменту патрульної поліції №602 о/с від 11.03.2022 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №585 від 14.05.2022 призначено службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію, відсторонено від виконання обов`язків інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департамента патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №306 від 25.05.2022 за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022 по 07.03.2022 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Зазначений наказ прийнято на підставі висновку службового розслідування призначеного наказом начальника Департаменту патрульної поліції №585 від 14.05.2022.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №817 о/с від 02.06.2022 відповідно до пункту шостого частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Підстава наказ Департаменту патрульної полції від 25.05.2022 №306,

Виходячи з оскаржуваних наказів, підставою застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є наявність в його діях дисциплінарного проступку, невиходу на службу без поважних причин з 04.03.2022 по 07.03.2022, яка встановлена при проведенні службового розслідування призначеного наказом Начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №585 від 14.05.2022.

Відповідно для вирішення справи необхідно встановити два критерія.

Процесуальний - дотримання встановленого законодавством порядку призначення, проведення, оцінки, затвердження висновків службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення.

Матеріальний - наявність або відсутність в діях позивача дисциплінарного проступку.

Згідно положень ст. 6 Коституції україни Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Конституційним принципом є принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України), громадяни здійснюють свої права за принципом "дозволено все, що прямо не заборонено законом", а державні органи та їх посадові особи - за принципом "дозволено лише те, що прямо визначено законом". Україна визнає пріоритет загальнолюдських цінностей, дотримується загальновизнаних норм і принципів міжнародного права.

Суд зазначає, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин мав спеціальний статус працівника поліції, що додатково покладало на нього певні обмеження та обов`язки пов`язані із проходженням служби в поліції. В свою чергу відповідач, як органг державної влади, повинен діяти виключно в межах своїх повноважень та у визначеному заклонодавствлом порядку.

За ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.. 62 Конституції України Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері використання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, звітувати перед роботодавцем за свої протиправні винні дії та понести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового права.

Законодавцем визначено процедуру щодо проведення службових розслідувань, за результатами яких поліцейські притягаються до дисциплінарної відповідальності, та процедуру дотримання прав на захист поліцейського, реалізації стягнення, оскарження таких рішень.

Недотримання такої процедури тягне визнання протиправним та скасування наказу про звільнення.

Рішення про звільнення за порушення Присяги має бути обґрунтованим, прийнятим при з`ясуванні і врахуванні фактичних обставин та дій поліцейського.

Висновок дисциплінарної комісії про порушення поліцейським Присяги має бути достатньо доведеним і не може суперечити фактичним обставинам та діям поліцейського.

Призначення та проведення службового розслідування, порядок та строгки застосування дисциплінарних стягнень в тому числі в період дії воєнного стану регулюється ст. ст. 14, 16, 19, 21, 26, 29 ЗУ «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» (надалі Закону), Порядоком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України №893 від 07.11.2018 (надалі Порядок).

Відповідно до ст. 14 Закону Службове розслідування

1. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. 2. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. 3. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. 4. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 5. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. 6. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. 7. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. 8. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. 9. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк. 10. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ст. 26. Закону Проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

1. У період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. 2. Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа). Службове розслідування стосовно заступників керівника Національної поліції України чи керівників територіальних органів Національної поліції України проводиться виключно дисциплінарною комісією. 3. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях. 4. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування. 5. За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку. 6. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Розділом ІІ Порядку передбачено II. Призначення службового розслідування:

1. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

2. Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»; ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень; недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування; втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом; порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів; перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку. 3. Службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. 4. У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування. За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції. Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Відповідно до ст. 19 Закону Порядок застосування дисциплінарних стягнень

1. У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. 2. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. 3. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 4. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. 5. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського. 6. Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості. 7. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. 8. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 9. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. 10. У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо. 11. У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни. 12. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

13. У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням. 14. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Згідно ст. 29 Закону Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану

1. У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. 2. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. 3. Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини. 4. У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Розділом VII Порядку передбачено - VII. Прийняття рішення за результатами службового розслідування.

1. У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Повноваження керівників щодо застосування дисциплінарних стягнень регулюються частинами 7, 8 ст. 20 Закону 7. Керівник, який перевищив надані йому дисциплінарні повноваження, несе відповідальність відповідно до цього Статуту. Дисциплінарне стягнення, застосоване з порушенням вимог цього Статуту, скасовується як незаконне керівником, який його застосував, або прямим керівником. 8. Протягом двох місяців з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його скасувати, пом`якшити або застосувати суворіше дисциплінарне стягнення, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

Строки застосування дисциплінарних стягнень визначені ст. 21 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» 1. Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. 2. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. 3. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено наступне.

Відносно порушення ОСОБА_1 службової дисципліни невихід на службу з 04.03.2022 наказом начальника Департамента патрульної поліції №42 від 05.03.2022 призначено службове розслідування. В подальшому наказом начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022 за результами службового розслідування до ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022 до 11.03.2022 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді зі служби в поліції.

Наказом начальника Департамента патрульної поліції №281 від 12.05.2022 скасовано наказ начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до ОСОБА_1 . При цьому, наказ №163 від 11.03.2022 скасовано на підставі частини сьомої статті 20 Закону, тобто як незаконне.

При цьому, наказ №42 від 05.03.2022 про призначення службового розслідування не було скасовано, а наказ №163 від 11.03.2022 скасовано лише в частині звільнення зі служби в поліції.

В подальшому відносно порушення ОСОБА_1 службової дисципліни невихід на службу з 04.03.2022 наказом начальника Департамента патрульної поліції №585 від 14.05.2022 призначено службове розслідування.

Наказом начальника Департамента патрульної поліції №306 від 25.05.2022 за результатами службового розслідування до ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022 до 07.03.2022 застосоване дисциплінарне стягненя у вигляді зі звільнення служби в поліції.

Відповідно відносно ОСОБА_1 за одне порушення службової дисципліни невихід на службу з 04.03.2022, проводилось два службових розслідування та накладено два дисциплінарних стягнення.

Відповідно ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Згідно п. 2 цієї статті у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. Також пунктами 4, 7 цієї статті передбачено, що службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Нове службове розслідування розпочинається у разі вчинення поліцейським іншого дисциплінарного проступку.

Аналізуючи наведені норми законодавства, за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департамента патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , наказом начальника Департамента патрульної поліції №42 від 05.03.2022, висновок за результатами якого затверджено наказом начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022, вже було проведено службове розслідування, за результати якого було затверджено висновок службового розслідування від 11.03.2022. Разом з тим відповідачем не надано доказів, зокрема, вмотивованого письмового рапорту (доповідної записки) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування про необхідність продовження строку проведення службового розслідування чи призначення повторного. Відтак 11.03.2022 вказане вище службове розслідування вважалося завершеним. Разом з тим накази начальника Департамента патрульної поліції №42 від 05.03.2022 та №585 від 14.05.2022, якими призначалися обидва службові розслідування, містять одні і ті ж підстави та обґрунтування доцільності їх проведення, а відтак є безпідставним призначення повторного службового розслідування, висновок за результатами якого затверджено наказом №306 від 25.05.2022.

Відповідно перебіг строку застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 розпочався з дня затвердження висновків службового розслідування 11.03.2022 і сплив 11.04.2022, а тому накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення після 11.04.2022 порушує вимоги частин 1, 2 ст. 21 Закону і є незаконним.

Враховуючи викладене суд вважає, що Департамент патрульної поліції наказом №585 від 14.05.2022 призначаючи проведення повторного службового розслідування, висновок якого затверджено 24.05.2022 щодо дій ОСОБА_1 з 04.03.2022 по 07.03.2022 вийшов за межі своїх повноважень, діяв у не передбачений законом спосіб та з порушенням вищезазначених положень законодавства.

Відносно наявності в діях ОСОБА_1 невихіду на службу в період з 04.03.2022 по 07.03.2022 ознак дисциплінарного проступку суд зазначає про таке.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначають, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Зі змісту ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту випливає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення, стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до п.п. 1, 4 розділу 5 Порядку проведення службового розслідування полягає збиранні, перевірці та оцінці матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За п. 2 розділу 6 Порядку підсумковим документом є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин; висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Ухвалою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 31.10.2002 № 6-10006кс02 визначено, що вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за п. 4 ст. 40 КЗпП, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази із передбачених ст. 27 Цивільно процесуального кодексу, далі - ЦПК. При цьому відсутність працівника за станом здоров`я може підтверджуватися не тільки лікарняним листком чи довідкою медичної установи, а й показаннями свідків та іншими доказами.

Зазначена правова позиція також висловлена у Постанові КЦС ВС від 11.03.2020 у справі № 459/2618/17 та у Постанові КЦС ВС Постанова від 27.08.2020 у справі справа № 161/14225/19.

Судом досліджені наступні докази надані сторонами.

Матеріали службового розслідування проведеного за наказом начальника Департаменту патрульної поліції №585 від 14.05.2022, висновок якого затверджено 24.05.2022, які містять:

рапорт та пояснення т.в.о. командира роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції Департамент патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_7 згідно яких «Особовий склад категорично відмовляється заступати на службу спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_1 загалом працівники роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП пояснили свою категоричну відмову тим, що ОСОБА_1 має ознаки розладу психічно-емоціонального стану, частої і різької зміни настрою, підвищену збудливість та схильний до надмірної тривожності»;

пояснення т.в.о. заступника командира роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції Департамент патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_8 зазначено «Опитаний зауважує, що в умовах воєнного стану лейтенант поліції ОСОБА_1 проявляв тривожність, його настрій постійно змінювався, з позитивного на пригнічений. Особовий склад роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП відмовлявся нести службу спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_1 та скаржився на його неадекватну поведінку»;

пояснення начальнику сектору озброєння УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_9 «В ході даних подій ОСОБА_1 поводив себе дивно».

Судом також досліджено Епікріз випісний №738/3 згідно якого ОСОБА_1 з 08.03.2022 по 18.03.2022 перебував у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради на стаціонарному лікуванні. Втанорвлено Діагноз: Гострий поліморфний психологічний розлад з симптомами шизофренії. Згідно анамнезу «В психічному стані змінився за два дні до госпіталізації… Доставлений БШМД».

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 зазначив, що він працює інспектором взводу №1 роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП, у лютому. березні 2022 року проходив службу разом з ОСОБА_1 . Останній, після 24.02.2022, почав проявляти ознаки психічного захворювання, він був перляканий, напружений, тривожний, перестав впізнавати людей з якими працював, людей з інших батальйонів, внаслідок чого, ОСОБА_10 відмовлявся працювати в одному екіпажі з ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 зазначив, що він працює інспектором взводу №1 роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП, у лютому. березні 2022 року проходив службу разом з ОСОБА_1 . Підтвердив, що після 24.02.2022 ОСОБА_1 , проявляв тривожність, його настрій постійно змінювався, з позитивного на пригнічений. Особовий склад роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП відмовлявся нести службу спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_1 та скаржився на його неадекватну поведінку. Зазначив, що у ОСОБА_1 стало щось відбуватися з психікою, з ним було некомфортно працювати, він був невпевний в його поведінці. внаслідок чого. ОСОБА_2 відмовлявся працювати в одному екіпажі з ОСОБА_1 , просив т.в.о. командира роти ОСОБА_7 надати ОСОБА_1 вихідний для відновлення його стану.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 зазначив наступне. Він працює завідуючим відділенням КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. В період з 08.03.2022 по 18.03.2022 він проводив лікування ОСОБА_1 та був його лікуючим лікарем, вказав, що захворювання ОСОБА_1 мало місце до його поміщення у стаціонар 08.03.2022. Відповідаючи на питання сторін пояснив, захворювання кваліфікується як гостре, яке виникло десь на протязі місяця, на час доставлення ОСОБА_1 до лікарні БШМД 08.03.2022 його стан був вже занадто поганий. Викладені у матеріалах службового розслідування та в поясненнях свідків відомості про психічний стан ОСОБА_1 на 04.03.2022 відповідають критеріям його захворювання, та свідчать про те, що захворювання ОСОБА_11 вже мало місце на 04 - 07 березня 2022 року, захворювання почалось за один два тижні до госпіталізації і на час госпіталізації вже мало гострий характер.

Аналізуючи докази у їх сукупності, достовірності та взаємопов`язанності суд зазначає досліджені документи та покази свідків підтверджують ознаки хвороби позивача ще до 04.03.2022, і невихід позивача на службу в період з 04.03.2022 по 07.03.2022 стався внаслідок його хвороби, що на переконливу думку суду є поважною причиною.

Зазначене виключає наявність в діях ОСОБА_12 порушення службової дисципліни, ознак дисциплінарного проступку, і як наслідок притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Щодо позовних вимог про визнання невірним формулювання причин на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" та зміни формулювання причин звільнення підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", внісши відповідний запис у трудову книжку, суд зазначає про таке.

Судом встановлено незаконність звільнення позивача зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію"

Відповідно положень ч. 1 ст. 77 ЗУ» Про Національну поліцію» 1. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 235 КЗпП України У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно довідки військово-лікарської комісії в період з 19.05.2022 по 02.06.2022 ОСОБА_1 проходив у Медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України в Запорізькій області» за направленням начальника ВКЗ (відділу-кадрового забезпечення) УПП від 18.05.2022 медичний огляд. Згідно свідоцтва про хворобу №110/с від 02.06.2022 п. 11 Діагноз військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. П. 12 Постанова військово-лікарської комісії щодо ступеню придатності до військової служби. Непридатний до служби в поліції.

Таким чином, з 02.06.2022 ОСОБА_1 вже був непридатний до служби в поліції за станом здоров`я і його захворювання було пов`язане зі службою в поліції, відповідно він підлягає звільненню зі служби в поліції за станом здоров`я на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 ЗУ» Про Національну поліцію» саме з 02.06.2022.

Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці, Міністерства соціального захисту населення та Міністерства юстиції України від 29.07.93 №58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Аналіз вказаної норми законодавства свідчить, що нею чітко передбачено обов`язок роботодавця на відображення у графі 3 причини звільнення працівника.

У трудовій книжці позивача міститься посилання на наказ ДПП №817 о/с від 02.06.2022 у якому відображено причину звільнення ОСОБА_1 як за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

З огляду на навдене запис в трудовій книжці позивача підлягає зміні в частині формулювання причн звільнення.

Щодо позиовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримкі розрахунку при звільненні, суд зазначає про таке.

Правовідносини, пов`язані з проходженням публічної служби в органах внутрішніх справ, звільненням із неї визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про Національну поліцію", а також КЗпП України.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію» 2. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Виплата поліцейським, які звільняються зі служби за власним бажанням, одноразової грошової допомоги при звільненні передбачена статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію", статтею 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пунктом 10 Постанови КМУ "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. №393.

Зазначені законодавчі акти визначають, що така допомога виплачується особам, які «звільняються» зі служби. Отже, допомога при звільненні має бути виплачена не пізніше дня звільнення зі служби.

Непоширення норм Кодексу законів про працю України на рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ/поліції стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України, якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Вказаними нормами на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, передбачена статтею 117 КЗпП України.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

За змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Частина перша статті 117 КЗпП України стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору умисно або з необережності не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником.

Так, як ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, які передбачені після звільнення, не припиняє відповідний обов`язок роботодавця, то відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, у тому числі й після прийняття судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 травня 2020 року у справі №810/451/17 (провадження №11-1210апп19).

Так, правові позиції Верховного Суду є змінними у часі, а тому при застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в останніх постановах Верховного Суду.

Такими постановами, є постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 та від 13 травня 2020 року у справі №810/451/17.

У судовому рішенні у справі №810/451/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у своєму рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» ЄСПЛ не вирішував питання щодо необхідності застосування тієї чи іншої норми права національного законодавства та її тлумачення, а констатував, що застосування процесуальних обмежень у справі заявниці значною мірою залежало від тлумачень матеріальних норм КЗпП України. Звернув увагу на те, що частина друга статті 117 КЗпП України, яка встановлює право на отримання компенсації у випадку постановлення судом рішення щодо суми такої заборгованості та є застосовною у справі заявниці, не передбачає виплати компенсації за період до фактичного розрахунку по заборгованості, на відміну від частини першої статті 117 КЗпП України.

Аналізуючи застосування судами статей 116 та 117 КЗпП України, ЄСПЛ у рішенні «Меньшакова проти України» вказав, що обґрунтуванню, наведеному судами, не вистачає чіткості і ясності, оскільки суди детально не розглянули двояку дію статті 117 КЗпП України, однак це не свідчить про жодні прояви несправедливості чи свавілля, і процесуальні обмеження доступу заявниці до суду не застосовувались непропорційно.

Крім того, у пункті 58 рішення ЄСПЛ вкотре наголосив, що він не є апеляційним судом для оскарження рішень національних судів та, як правило, саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та оцінювати надані їм докази (рішення у справі «WaiteandKennedy v. Germany», заява № 26083/94, пункт 54). Отже, немає жодних підстав вважати, що Європейський суд з прав людини у вказаному вище рішенні надав для застосування на національному рівні тлумачення приписівстатті 117 КЗпПвсупереч практиці Верховного Суду України (постанова від 15 вересня 2015 року провадження №21-1765а15).

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду свідчать, що при розгляді цієї справи необхідно застосовувати принцип правової визначеності як одного із суттєвих елементів верховенства права, яким повинен керуватися суд згідно статті 6 КАС України.

Враховуючи, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд приходить до висновку про право позивача на отримання відшкодування за затримку виплати розрахунку при звільненні на підставі статті 117 КЗпП України.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2020 року у справі №400/2884/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012 указав, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 440/2896/19 сформулював правову позицію, відповідно до якої невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням та для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Судом досліджені надані позивачем та витребувані у відповідача 1 на виконання ухвали суду про витребування доказів наступні документи.

Довідка АТ КБ «Приватбанк» від 07.07.2022 на ім`я ОСОБА_1 , згідно якої 28.06.2022 цільове зарахування 12171,97 грн, 30.06.2022 цільове зарахування 49015,78 грн.

Відомость №348 на виплату заробітної плати за червень 2022 року. Згідно якої п. 5 ПІБ ОСОБА_1 сума 49015,78 грн, разом сума 313386,00 грн.

Платіжне доручення №6588 від 27.06.2022 про перерахування 313386,00 грн, штамп Державна казначейська служба України Оплачено 28.06.2022.

Відомость №370 на виплату заробітної плати за червень 2022 року. Згідно п. 1 ПІБ ОСОБА_1 сума 12171,97 грн, разом сума 24446,27 грн.

Платіжне доручення №7288 від 29.06.2022 про перерахування 24446,27 грн штамп Державна казначейська служба України Оплачено 30.06.2022.

Відповідно остання виплата розрахунку при звільненні проведена відповідачем та отримана позивачем 30.06.2022, а період нарахування з 02.06.2022 по 30.06.2022.

Виходячи з наданих відповідачами та долучених позивачем доказів виплати заробітної плати остання виплата відповідачами заробітної плати була здійснена 30.06.2022, тобто через 28 днів після звільнення.

Позивачем в заяві про зміну (доповнення, уточнення) позовних вимог від 24.11.2022 надано розрахунок середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, суд враховуючи відсутність заперечень на розрахунок з боку відповідачів, приймає цей розрахунок з огляду на таке.

Відповідачем 1 на виконання ухвали про витребування доказів надана відомість про грошове забезпечення за період з січня 2022 р. по грудень 2022 р. ОСОБА_1 , згідно якої лютий 2022 року нараховано 17360,41 грн, березень 2022 року нараховано 16843,12 грн, квітень 2022 року нараховано 13440 грн, травень 2022 року нараховано 0 грн.

Судом при розгляді справи встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 в лютому 2022 року працював не більше 15 робочих змін (днів), в березні 2022 року працював не більше 3 робочих змін (днів), в квітні 2022 року не працював, в травні 2022 року працював не більше 12 робочих змін (днів) нарахування та виплати заробітної плати за травень 2022 року відсутні.

Розрахунок здіюснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995.

Розділ I. Загальні положення. Пункт 1. Цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: з) вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду;

Розділ II. Період, за яким обчислюється середня заробітна плата. Пункт 2. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Розділ III. Виплати, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати.

Пункту 3. При обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення

сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на

кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Розділ IV. Порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної плати. Пункт 8. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням

заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що

передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Із розрахунку останніх двох місяців, що передують події, однак, в зв`язку з відсутністю відомостей про нарахування заробітної плати за травень 2022 року два останніх місяця, що передують події це лютий, березень 2022 року.

Так в лютому 2022 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату 17360,41 гривень за 15 робочих змін (днів).

У березні 2022 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату 16843,12 гривень за 3 робочих змін (днів).

(17360,41 + 16843,12 )/(15 + 3) = 1900,19 гривень - середньоденна заробітна плата.

З 02.06.2022 по 30.06.2022 18 робочих днів без урахування вихідних та святкових днів, це час затримки розрахунку при звільненні.

1900,19 гривень х 18 днів = 34203,42 гривні - сума середнього заробітку за час затримкі розрахунку при звільненні.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин, рішення суду в в частині стягнення грошового забезпечення у межах суми за один місяць, підлягає негайному виконанню

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає про таке. Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди 68400,00 гривень належним чином не обгрунтовані, тому суд прийшов до висновку про відмову у задовлені позовних вимог в цій частині.

Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), до Департаменту патрульної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 585 від 14.05.2022.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 306 від 25.05.2022.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 817 о/с від 02.06.2022.

Визнати невірним формулювання причин звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , а саме: зазначити "Звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", шляхом внесення відповідного запису до трудової книги.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_13 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.06.2022 в розмірі 34203 (тридцять чотири тисячі двісті три) гривні 42 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення сернього заробітку у розмірі 34203 (тридцять чотири тисячі двісті три) гривні 42 коп. підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане суддею 13 грудня 2022 року.

Суддя Р.В. Сацький