Справа № 380/9684/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/9684/22 пров. № А/857/14402/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Ланкевич А.З. у м. Львові) у справі № 380/9684/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 78315, 92 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що станом на дату звільнення позивача 07.07.2021 відповідач не провів з нею повного розрахунку, а така виплата належних при звільненні сум завершена 06.07.2022 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.116 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 40421 грн. 12 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 37894 грн. 80 коп. відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що сума середнього заробітку, що підлягає до відшкодування, вирахувана шляхом множення середньоденного заробітку (315, 79 грн) на число робочих днів за період з 08.07.2021 року по 08.01.2022 (128), становить 40421, 12 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти нове, яким задовольнити позо повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Наказом Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 26.12.2019 № 177-К-1 позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату 31.12.2019 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 у справі № 380/869/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року, позов ОСОБА_1 , до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача керівника апарату Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Дрогобицької районної державної адміністрації від 26.12.2019 року №177-К-1 «Про звільнення ОСОБА_3 » в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації, у зв`язку із скороченням чисельності та штату 31.12.2019 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Дрогобицькій районній державній адміністрації Львівської області на посаді головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури з 01.01.2020. Стягнуто з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 100750, 04 грн, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в Дрогобицькій районній державній адміністрації Львівської області на посаді головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури та стягнення на користь ОСОБА_1 з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - у розмірі 8671, 11 грн.

21.12.2020 Львівським окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи: 1) про стягнення з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - у розмірі 8671, 11 грн; 2) про поновлення ОСОБА_1 на роботі в Дрогобицькій районній державній адміністрації Львівської області на посаді головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць виконане відповідачем 22.01.2021, а в частині поновлення на роботі 06.07.2021 шляхом видання наказу №74-К-1 «Про поновлення на роботі Р.Фрайт».

Оскільки позивача не було поновлено на посаді 22.12.2020, остання звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22.12.2020 по 05.07.2021 (включно).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі № 380/11455/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2022, позов ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області задоволено повністю. Стягнуто з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 22.12.2020 по 05.07.2021 в сумі 54091, 21 грн.

06.07.2022 на банківський рахунок позивача поступили кошти в сумі 43543, 42 грн з призначенням платежу «середній заробіток за затримку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі № 380/11455/21», підтвердженням чого є виписка по картковому рахунку позивача.

Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі.

Позивач вважає, що оскільки у день звільнення з роботи відповідачем не виплачено їй всіх належних сум, то відповідно до положень ст.117 Кодексу законів про працю України вона має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку з 08.07.2021 по 05.07.2022 (включно), у зв`язку із чим звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так не є спірним питанням в апеляційній інстанції щодо право позивача на отримання відшкодування за затримку виплати розрахунку при звільненні на підставі ст.117 КЗпП України, а є спірним розмір середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, який підлягає Стягненню з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області на користь ОСОБА_1 .

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №100).

Згідно з абз.1 п.2 розділу ІІ Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи (абз.абз.3 та 4 п.2 Порядку№100).

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку (абз.7 п.2 Порядку№100).

Відповідно до абз.абз.3-5 п.4 Порядку №100, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору.

Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Згідно з п.8 Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що в позивача у розрахунковому періоді не було заробітної плати, а тому, з урахуванням приписів абз.4 п.4 Порядку №100, середню заробітну плату слід розраховувати з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку (липень 2021 року).

Оскільки позивача звільнено 07.07.2021, а виплата спірної суми здійснена лише 06.07.2022, строк затримки розрахунку складає 254 робочих днів (з 08.07.2021 по 05.07.2022 включно).

Відповідно до штатного розпису відділу містобудування та архітектури Дрогобицької райдержадміністрації на 2019 рік, затвердженого розпорядженням голови Дрогобицької райдержадміністрації від 26.02.2019, посадовий оклад головного спеціаліста становить 4900, 00 грн.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень.

Так, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 315, 79 грн (12000, 00 грн (розмір мінімальної заробітної плати травень-червень 2021 року) / 38 (кількість робочих днів у травні-червні 2021 року).

Разом з тим, зважаючи на внесені у ст.117 КЗпП України зміни (в редакції Закону №2352-IX від 01.07.2022), відповідач повинен виплатити позивачу її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців, тобто з 08.07.2021 (наступний день після звільнення) по 08.01.2022.

А тому, сума середнього заробітку, що підлягає до відшкодування, вирахувана шляхом множення середньоденного заробітку (315,79 грн) на число робочих днів за період з 08.07.2021 року по 08.01.2022 року (128), становить 40421,12 грн.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за таких обставин у цій справі наявні підстави для задоволення позовних вимог частково, а саме стягнення з відповідача за ст.117 Кодексу законів про працю України відшкодування у сумі 40421,12 грн (за час затримки розрахунку при звільненні позивача). У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 37894,80 грн слід відмовити.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у справі № 380/9684/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
В. З. Улицький