Справа № 120/2788/22-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2788/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

09 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоагроімпекс» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоагроімпекс" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 0-0228 від 10 грудня 2021 року; визнати протиправним та скасувати рішення №12 про опис майна у податкову заставу від 15.02.2022.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що на його адресу 21 грудня 2021 року надійшла податкова вимога № 0-0228 від 10 грудня 2021 року, за змістом якої станом на 09 грудня 2021 року сума податкового боргу позивача становить 220724,03 грн. Однак, враховуючи те, що протягом 2019, 2020, 2021 років позивачем отримувались від відповідача довідки про відсутність будь-яких заборгованостей, останній вважав, що контролюючим органом даний борг визначено помилково. Позивач не погоджується із спірною вимогою зазначаючи також що вона складена із порушенням норм діючого податкового законодавства, які регламентують порядок її оформлення, зокрема, не додано детальний розрахунком суми податкового боргу. Окремо вказав й на те, що необхідною передумовою та визначальною підставою для надсилання платнику податків податкової вимоги про сплату податкового боргу та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність у такого платника податків податкового боргу, однак борг у позивача відсутній. За відсутності боргу та безпідставності винесення вимоги, на думку позивача, рішення про опис майна також винесено незаконно.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем було винесено податкову вимогу №0-0228 від 10.12.2021, яка була сформована автоматично, в зв`язку з наявністю в ІКП платника податкового боргу, який виник 29.11.2021 після поновлення виключених по оскарженню штрафних санкцій (ППР (ф.Н) № від 29.01.2019). Вказана вимога була направлена на адресу позивача.

Також в зв`язку з наявністю податкового боргу, згідно ст. 89 ПКУ майно платника підлягає опису в податкову заставу, тому позивачеві було надіслано рішення №12 від 15.02.2022 про опис майна в податкову заставу.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до пп. 16.1.4. п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями пп. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України вказано, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За змістом пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктами 59.1, 59.3, 59.5 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, податкова вимога надсилається у разі виникнення у платника податкового боргу та у разі його зміни, в т.р. збільшення, податкова вимога додатково не надсилається.

Як видно із облікової картки платника податків 29.11.2021 податковим органом поновлено виключені штрафні санкції по ППР № від 29.01.2019, у зв`язку із чим виник борг на суму 220 715, 32 грн.

Також згідно відомостей картки обліку платника податків наявний борг по земельному податку станом на грудень 2021 р. в сумі 8, 71 грн.

Тобто, відповідачем 10.12.2021 сформована вимога № 0-0228, форма якої відповідає вимогам ПК України, в редакції чинній на момент винесення вимоги.

Щодо посилань позивача, що дана вимога сформована із порушеннями, оскільки не надано детальний розрахунок податкового боргу, то слід вказати, що станом на день прийняття спірної вимоги діяла редакція ПК, яка не передбачала обов`язку надсилати такий (розрахунок).

Більше того, слід звернути увагу, що відповідні зміни в п. 59.3 статті 59 ПК України, які визначають, що податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, набули чинності з 01.01.2022, відповідно, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Враховуючи викладене, спірна вимога прийнята в межах повноважень та у відповідності до норм податкового законодавства, відтак, є правомірною та не підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку рішенню №12 про опис майна у податкову заставу від 15.02.2022 року, слід вказати наступне.

В силу п. 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового борг; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Із процитованого видно, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Так, рішенням №12 про опис майна у податкову заставу від 15.02.2022, вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності товариства з підстав визначених ст. 89 ПКУ, тобто у зв`язку із несплатою суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом.

При цьому, факт наявності заборгованості у товариства, як на час винесення спірного рішення так і на час звернення до суду в ході розгляду справи підтверджено обліковими картками платника податку та не спростовано позивачем.

Беручи до уваги наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством відсутні, відтак, воно є правомірним та не підлягає скасуванню.

Що стосується доводів позивача, що станом на 06.07.2022 борг, що визначений у податковій вимозі погашений, наслідком чого є її скасування, то слід зазначити про таке.

За правилами п.93.1 статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Відтак, як видно у разі отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу майно платника звільняється з податкової застави.

Слід окремо акцентувати увагу, що прийняття рішення про опис майна не пов`язується з конкретним боргом, що визначений у податкові вимозі. Рішення приймається за наявності податкового боргу в цілому.

Разом з тим, слід зазначити, що предметом спору є податкова вимога та рішення про опис майна в заставу, відтак оцінка надається їх правомірності саме на день прийняття.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоагроімпекс» залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.