Справа № 159/4216/22
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4216/22
Провадження № 2-а/159/87/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого суддіЧалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ворожко А.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Жукова Юрія Олексійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5986719 від 06.10.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2022 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 06.10.2022 року о 12 годині 40 хвилин по вулиці Гущанській, 53 в м. Луцьку поліцейський 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Жуков Юрій Олексійович виніс постанову серії ЕАР № 5986719 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в сумі 340 гривень штрафу. Згідно постанови позивач, 06.10.2022 року о 12 годині 40 хвилин по вулиці Гущанській, 53 в м. Луцьку керуючи автомобілем здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті чим порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху України - порушення заборони зупинки на перехрестях. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та такою, що грубо порушує його права. Вважає, що постанову про накладення на нього адміністративного стягнення необхідно скасувати з наступних підстав. Як доказ вчинення ним вищевказаного правопорушення поліцейський УПП Волинській області долучив до постанови про накладення адміністративного стягнення відеозаписи 477842 та 477990 про що зазначив в оспорюваній постанові. Однак, на цих відеозаписах чітко видно що позивач, рухаючись на перехресті не припиняв рух транспортного засобу лише сповільнив, бо автомобілі почали падати оберти двигуна з невідомих йому технічних причин, хоча коли він починав рух автомобілем він був технічно справний і працював нормально, а це не може вважатися зупинкою транспортного засобу у визначені передбаченому ПДР України. Ці обставини він пояснював працівнику поліції після зупинки і притягненні позивача до відповідальності, також при розгляді вказаної справи працівник поліції порушив його право на захист, а саме відхилив клопотання про бажання скористуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді даної справи.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що долучені до постанови відеозаписи, як докази його нібито правопорушення ПДР України зроблені працівником поліції на свій власний мобільний телефон. Проте, жодною нормою матеріального права не передбачено застосування працівником патрульної поліції мобільного телефону для фіксації факту порушення Правил дорожнього руху, оскільки така зйомка може робитись лише на пристрій, який закріплений на однострій, у/на службових транспортних засобах або встановлений стаціонарно. Відповідно, позивач вважає, що долучені до оспорюваної постанови відеозаписи є недопустимими доказами.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати постанову серії ЕАР № 5986719 про накладення на нього адміністративного стягнення вигляді штрафу в розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП не законною та її скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2022 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. Позивач недоліки усунув.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2022 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 16.11.2022.

16.11.2022, 01.12.2022 судове засідання не відбулося через відсутність в приміщенні Ковельського міськрайонного суду електропостачання та доступу до мережі інтернет. Судове засідання відкладено на 09.12.2022.

Ухвалою суду від 09.12.2022 відзив Відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП на позовну заяву у справі № 159/4216/22 повернуто без розгляду.

В судовому позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів Гапонюк І.М. та відповідач Жуков Ю.О. до судового засідання не прибули, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 205 ч.1 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Особливості провадження з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що 06.10.2022 поліцейським 1 батальйону 4 роти капралом поліції Жуковим Юрієм Олексійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5986719 за ч. 1 ст. 122 КУаАП, згідно якої 06.10.2022 о 12 годині 40 хвилин в м. Луцьк по вул. Гущанська, 53, водій здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті чим порушив вимоги п. 15.9 г. ПДР - порушення заборони зупинення на перехресті. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, працівником поліції в порушення ст.ст. 278, 280 КУпАП, не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, не взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 , а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова не відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП, а саме не наведені докази підтверджень вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування яких інспектор поліції дійшов до висновку про винуватість правопорушника.

Також, розгляд справи проведений на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі, що порушує права позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, внаслідок чого при винесенні постанови інспектором поліції не було не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на вказане, суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві, будь-яких відомостей, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що постанова відповідача підлягає скасуванню як незаконна.

Крім того, зазначені вище недоліки при винесенні оскаржуваної постанови, позбавляють суд можливості перевірити її законність, у зв`язку з чим, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідне надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 1 139 КАС України, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа.При цьому залучення такого суб`єкта владних повноважень до участі у справі в якості окремого учасника не вимагається.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн. за вимогу про скасування оскаржуваної постанови, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» №44 від 14.10.2022. Таким чином, враховуючи факт часткового задоволення позовних вимог, вказану суму 50% судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Волинській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 251, 271, 272, 279, 283, 286 КАС України,

суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову поліцейського 1 батальйону 4 роти капрала поліції Жукова Юрія Олексійовича серії ЕАР № 5986719 від 06.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень -скасувати.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - надіслати на новий розгляд до УПП у Волинській області ДПП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Волинській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 248,10 (двісті сорок вісім гривень 10 копійок) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ