Справа № 1.380.2019.001020
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

справа № 1.380.2019.001020

провадження № 380.02.1.380.2019.001020

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Савка В.А.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача не прибув,

представник третьої особи не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові податкові повідомлення-рішення, сформовані ГУ ДФС у Львівській області 13.09.2017 № про визначення грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 260132,81 грн (208106,25 грн - податкове зобов`язання, 52026,56 грн штрафні санкції), № форми Р про визначення грошових зобов`язань зі сплати військового збору у розмірі 19567,05 грн (15653,64 грн - податкове зобов`язання, 3913,41 грн штрафні санкції ); № форми ПС про нарахування штрафних санкцій у розмірі 170 грн, а також податкову вимогу форми Ф від 24 листопада 2017 року №39404-17 на суму податкового боргу 331523,45 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 у задоволені позову відмовлено.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.02.2020 скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким адміністративний позов задовольнив.

За наслідками касаційного оскарження, Верховний Суд постановою від 10.11.2021 касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області задовольнив частково, скасував постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2019, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.11.2021 справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 24.11.2021 суддя прийняла до провадження справу № 1.380.2019.001020.

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 18.05.2022 суд у зв`язку з реорганізацією відповідача уточнив назву відповідача - Головне управління ДПС у Львівській області ().

Ухвалою, постановленою в підготовчому засіданні 18.05.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 24.05.2022 суд повернув заявнику без розгляду клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 14.06.2022 суд задовольнив заяву представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 26.10.2022 суд задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів; витребував у ПАТ «Перший Український міжнародний банк» інформацію та копії документів щодо стану заборгованості за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576, розрахунок погашеної суми заборгованості станом на 30.06.2015, підстава анулювання (прощення) боргу за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576, доказ ознайомлення ОСОБА_1 про факт анулювання (прощення) боргу за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на безпідставність висновків ГУ ДПС у Львівській області про порушення ним вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України через несплату податку на доходи фізичних осіб з частини заборгованості за кредитним договором від 11.04.2008 № 607757 від погашення якої він був звільнений згідно з укладеною з кредитором - ПАТ«ПУМБ» додатковою угодою від 30.06.2015 № 1. При цьому позивач наводив наступні доводи: заборгованість, яка рахувалась за ним на час укладення з банком додаткової угоди № 1 фактично обліковувалась банком як безнадійна, яку він на умовах цієї угоди частково погасив за рахунок одержаних від відчуження іпотечного майна коштів; у встановленому підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК порядку ПАТ «ПУМБ» не повідомив його про прощення (анулювання) боргу за кредитним договором, внаслідок чого йому не було відомо, яку складову кредитної заборгованості (основний борг, проценти) погашено кредитором; відповідач у спірних рішеннях неправильно обрахував суму податкового грошового зобов`язання, включивши до бази оподаткування частину анульованого (прощеного) кредитором боргу, яка, згідно з правилом, передбаченим пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК, не вважається додатковим благом і не підлягає оподаткуванню.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 06.01.2022 (вх. № 1586), у якому зазначає, що факт того, що анульована (прощена) банком сума заборгованості позивачу в розмірі 49657,79 доларів США, є сумою по основному боргу (кредиту), що підтверджується листом АТ «ПУМБ» від 30.05.2019 № КНО-07.8.3/2333. Оскільки банком було здійснено прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого прощеного боргу вважається додатковим благом та включається до загального місячного і оподатковуваного доходу з урахуванням норм абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України. Тобто, з наведеного підтверджується, що кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), що є підставою для зобов`язання позичальника (Позивача) відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку на доходи з фізичних осіб відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ» 11.04.2008 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 75000 доларів США.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальною служби України про суми виплачених доходів ПАТ «ПУМБ» відобразив у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за ІІ квартал 2015 року за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий як додаткове благо) виплачений ОСОБА_1 дохід у розмірі 1043576,23 грн.

У період з 28 липня по 3 серпня 2017 року ГУ ДФС у Львівській області провело документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особиплатника податків ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня по 31 грудня 2015.

За результатами перевірки складено акт від 04.012017 № 1183/13-07/, в якому зафіксовані порушення:

- підпункту д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті.167 ПК та донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 208106,25 грн;

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 ПК щодо неподання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та нараховано штрафні санкції у розмірі 170 грн;

- підпунктів 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК та донараховано військовий збір за 2015 рік в розмірі 15653,64 грн.

Висновки контролюючого органу за результатами документальної перевірки ґрунтувались на інформації, яка містилась у таких джерелах: листі ПАТ ПУМБ від 09.06.2016 № КНО-08.1.2.2/39, яким контролюючий орган було проінформовано, що у ІІ кварталі 2015 року борг за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576 у розмірі 49657,79 доларів США прощений (анульований) позивачу; копії повідомлення, яким до відома позивача банком доведено інформацію про прощення кредитного боргу у розмірі 49657,79 доларів США та про обов`язок сплатити у встановленому порядку податок з цієї сум; податковому розрахунку сум доходу, виплаченого на користь платників податку за формою № 1-ДФ за ІІ квартал 2015 року, в якому банк відобразив суму прощеного боргу за кредитним договором 104357623 грн (гривневий еквівалент за офіційним курсом Національного банку України суми прощеного боргу в іноземній валюті), за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий як додаткове благо).

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 13.09.2017 № форми «Р», яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування в розмірі 260132,81 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 208106,25 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 52026,56 грн;

- від 13.09.2017 № форми «Р», яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 19567,05 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 15653,64 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3913,41 грн;

- від 13.09.2017 № форми «ПС» за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яким до платника податків застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 170 грн.

З метою погашення податкового боргу відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом складено та надіслано позивачу корінець податкової вимоги форми «Ф» від 24.11.2017 № 39404-17, на загальну суму 331523,45 грн, у тому числі за основні платежі - 223759,89 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 56109,97 грн, пеня - 51653,59 грн.

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Норми ПК України застосовуються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (пункт 15.2. статті 15 ПК України).

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Згідно з підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК (у редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, у розумінні норм ПК додатковим благом є лише основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням. Прощені (анульовані) кредитором проценти, нараховані за користування кредитом, не вважаються додатковим благом.

Умовою виникнення у боржника податкового обов`язку по сплаті податку з прощеної (анульованої) суми основного боргу (кредиту) законодавець встановив виконання кредитором обов`язку щодо інформування боржника про прощення (анулювання) боргу (кредиту) шляхом направлення йому рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто. Перелік зазначених способів повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу (кредиту) є вичерпним.

Він визначає перелік допустимих доказів, на підставі яких суд відповідно до частини другої статті 74 КАС може встановити факт повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу (кредиту) як умови, за якої податковий обов`язок сплатити податок виникає у боржника, а не у кредитора як податкового агента, що виплатив доход.

Встановлюючи, що кредитор може повідомити боржника про прощення (анулювання) боргу (кредиту) шляхом укладення договору, законодавець не передбачає, яким має бути цей договір.

Водночас, вказівка на відповідність договору питанню щодо прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), презюмує, що умови договору мають бути такими, які однозначно дають можливість боржнику бути обізнаним щодо факту прощення (анулювання) йому боргу саме за кредитом та щодо розміру прощеного (анульованого) боргу. Якщо умови договору не дають підстави зробити висновок щодо такої обізнаності боржника, то договір не є достатнім доказом в цілях встановлення факту повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу (кредиту)

На запит суду ПАТ «ПУМБ» повідомив у листі від 30.05.2019 № КНО -07.8.3/2333, що станом на 30.06.2015 заборгованість позивача за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576 становила 146 988, 26 доларів США, з яких 74589,79 доларів США - основна сума кредиту, 72398,47 доларів США - відсотки за користування кредитом.

Сума погашеної заборгованості у цей операційний день становила 24 932 долара США, з яких погашено основну суму кредиту. Погашення заборгованості відбувалось за рахунок коштів позивача, які були сплачені 30.06.2015 у розмірі, зазначеному у пункті 1.3 додаткової угоди № 1 від 30.06.2015.

У вказаному листі банк повідомив, що на момент списання заборгованості за кредитним договором в обліку 15.06.2012 року резерв за зобов`язаннями за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576 був сформований у розмірі 130 313,12 доларів США. На момент прощення 30.06.2015 заборгованість за кредитним договором враховувалася на позабалансових рахунках, резерв під неї не формувався. Зміна валюти зобов`язань за кредитним договором з іноземної валюти у гривню не відбувалася (а.с. 87, т.1-й).

У постанові від 10.11.2021 Верховний Суд вказав: «Прослухані аудіозаписи судових засідань не підтвердили довід ГУ ДПС у касаційній скарзі про підтвердження позивачем факту отримання зазначеного повідомлення від банку. Навпаки, позивач заперечував цей факт, що було також обґрунтуванням підстави позову.

…Разом з тим, як ГУ ДПС, так і ПАТ «ПУМБ» в судовому процесі посилалися на додаткову угоду № 1, копія якої приєднано до матеріалів справи (а.с. 214-215, т. 3-й), яка, однак, не отримала оцінки судами першої та апеляційної інстанції. Суди дійшли протилежних висновків щодо факту повідомлення банком позивача про прощення боргу лише на підставі оцінки копії вище зазначеного повідомлення.

Ухвалою від 26.10.2022 суд витребував у ПАТ «Перший Український міжнародний банк» інформацію та копії документів щодо стану заборгованості за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576, розрахунок погашеної суми заборгованості станом на 30.06.2015, підстава анулювання (прощення) боргу за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576, доказ ознайомлення ОСОБА_1 про факт анулювання (прощення) боргу за кредитним договором від 11.04.2008 № 6077576.

ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на виконання вимог ухвали надав додаткову угоду № 1 до Кредитного договору від 11.04.2008 про припинення зобов`язань шляхом прощення боргу від 30.06.2015, повідомлення про прощення боргу, квитанцію від 30.06.2015 № 2918_1.

Згідно з додатковою угодою № 1 до Кредитного договору від 11.04.2008 про припинення зобов`язань шляхом прощення боргу від 30.06.2015:

1. Цією угодою Банк та Позичальник визнають, що сума заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором станом на дату підписання цієї угоди 30 червня 2015 року становить 146988,26 Ц8Б ( Сто сорок шість тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім доларів США 26 центів), в т.ч.:

1.1. 74589,79 ІІБЦ (Сімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять доларів США 79 центів)- заборгованість за кредитом;

1.2. 72398,47 ЕІБО (Сімдесят дві тисячі триста дев`яносто вісім доларів США 47 центів) - заборгованість за процентами.

2. Вказана сума заборгованості підтверджується виписками з банківських рахунків, відкритих Позичальнику.

3. Цією угодою Банк та Позичальник дійшли згоди, що враховуючи скрутне фінансове становище Позичальника, Банк застосовує відносно Позичальника процедуру прощення боргу за Кредитним договором відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України за умови,

3.1. Отримання Банком в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором суми коштів від продажу майна, яке перебуває в заставі/іпотеці у Банку, у розмірі 24932,00 1180 (Двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять два долари США 00 центів), протягом 1 (одного) дня з дня укладення цієї Додаткової угоди. Суми коштів, сплачені Позичальником в розмірі, більшому ніж встановлено цим пунктом угоди, підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості Позичальника за Кредитним договором.

При цьому, згідно з п. 4 додаткової угоди № 1 Банк та Позичальник визначили, що у разі повного виконання умов, передбачених п. 3 цієї угоди, сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором, яка становить різницю між сумою, зазначеною у п. 1 цієї Додаткової угоди та загальною сумою, отриманою Банком відповідно до п. 3. цієї угоди, підлягає прощенню (анулюванню) Банком.

Відповідно до квитанції від 30.06.2015 № 2918_1 ОСОБА_1 сплатив 496146,80 грн, призначення платежу: для погашення валютного кредиту від 11.04.2008 № А6077576.

Отже, зазначений обов`язок визначений у п. 3.1 додаткової угоди № 1 ОСОБА_1 виконав та сплатив відповідну суму коштів.

Згідно з повідомленням про прощення боргу, 11.04.2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - Банк), було укладено кредитний договір № 6077576 про надання Банком кредиту в розмірі 75000.00 ІІБІЗ (Сімдесят п`ять тисяч доларів США 00 центів), (далі - Кредитний договір). Повідомлено ОСОБА_1 що 30 червня 2015 року за Кредитним договором було прощено частину боргу у розмірі 49 657,79 USD (Сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім доларів США 79 центів). Згідно з абзацом "д" пп. 164.2.1,7 Податкового Кодексу України сума боргу платника податку, анульованого кредитором по його самостійному рішенню, підлягає обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Суд звертає, увагу, що надані ПАТ «Перший Український міжнародний банк» копії додаткової угоди № 1 до Кредитного договору від 11.04.2008 про припинення зобов`язань шляхом прощення боргу від 30.06.2015, повідомлення про прощення боргу, квитанції від 30.06.2015 № 2918_1 належним чином завірено печаткою ПАТ «Перший Український міжнародний банк».

Зазначене повідомлення про прощення боргу містить підпис ОСОБА_1 та дату 30.06.2015 про те, що він отримав вказане повідомлення.

Таким чином доводи позивача, що йому невідомо про суму прощеного боргу, і банком не доведено до його відома обов`язок із декларування та оподаткування відповідних сум прощеного боргу, не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи свідчать про зворотне.

Отже, позивач належним чином повідомлений про прощення (анулювання) боргу та наявності у нього обов`язку самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб, відобразити такій дохід у річній податковій декларації.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач був обізнаний про свій обов`язок щодо декларування доходу, отриманого у вигляді прощеної (анульованої) кредитором за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту) платника податку.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не подано декларацію про отриманий дохід за 2015 рік, що і стало підставою для нарахування штрафних санкцій та прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При зверненні до адміністративного суду з позовною заявою відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 6113,93 грн.

Враховуючи те, що ухвалою судді від 22.03.2019 відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 у справі № 1.380.2019.001020 до ухвалення судового рішення у такій справі. Позивач до ухвалення судового рішення судовий збір не сплатив. Таким чином, враховуючи те, що суд прийняв рішення згідно з яким у задоволенні позовних вимог Позивача відмовлено повністю, тому наявні підстави для стягнення з Позивача в користь Держави судові витрати у розмірі 6113,93 грн.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6113 (Шість тисяч сто тринадцять) грн. 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 13.12.2022.

Суддя Кедик М.В.