Справа № 140/6338/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6338/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» (далі позивач, ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень 18.05.2022 № про застосування штрафних санкцій в сумі 23800,00 грн., № про застосування штрафних санкцій в сумі 16800,00 грн., № про застосування штрафних санкцій в сумі 6800,00 грн., № про застосування штрафних санкцій в сумі 6800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 27 квітня по 28 квітня 2022 року податковим органом було проведено 4 фактичні перевірки ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» за місцем здійснення господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства, зокрема: контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових та касових операцій, оформлення роботодавцем трудових відносин з працівниками (найманими особами), здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

За результатами перевірок складено акти фактичної перевірки №1563/03-20-07-05/21736857 від 27.04.2022, №1585/03-20-07-05/21736857 від 28.04.2022, №1586/03-20-07-05/21736857 від 28.04.2022, №1584/03-20-07-05/21736857 від 28.04.2022 в яких зафіксовано порушення вимог статті 11, статті 11-1, частини дев`ятої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) і на підставі вказаних актів прийнято спірні податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 57200,00 грн.

Позивач з рішеннями відповідача не погоджується, вважає їх протиправними та зазначає, що, незважаючи на формальний факт допуску посадових осіб податкового органу до фактичної перевірки, така перевірка була проведена з порушенням вимог чинного законодавства щодо підстав та порядку проведення фактичних перевірок. Накази №416-п від 20.04.2022 року, №419-п від 20.04.2022 року, №424-п від року, №429-п від 20.04.2022 «Про проведення фактичної перевірки», відповідно до яких проводились перевірки, не відповідає приписам статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК України) та не містить чітких підстав для проведення перевірки, а також, що порушень саме під час проведення фактичних перевірок податковим органом не виявлено.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 17.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні фактичних перевірок ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» за місцями фактичного провадження платником податків діяльності. Звертає увагу, що фактичні перевірки ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» проведені на підставі пункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Призначенню перевірки передувала службова записка управління податкового аудиту від 20.04.2022 №108/03-20-07-05-01. Таким чином, відповідно до наказів від 20.04.2022 №416-п, №419-п, №424-п, №429-п фактичну перевірку господарських одиниць, де одиниць ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» здійснює господарську діяльність проведено ГУ ДПС у Волинській області на підставі та у межах своїх повноважень. Також вказує, що нормами ПК України визначені єдині строки давності для донарахування грошових зобов`язань під час усіх видів перевірок, а відтак твердження про те, що перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій є хибними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

З наведених підстав відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

В поданих до суду відповіді на відзив та запереченні представники позивача та відповідача підтримали доводи позову та відзиву відповідно.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» за реєстроване як юридична особа з 29.09.1995, основний вид діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

27.07.2022 ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 20.04.2022 №416-п проведена фактична перевірка господарської одиниці, що належить ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК», розташованої за адресою: Волинська область, м. Луцьк, бульвар Дружби Народів, 4/Б, за результатами якої складений акт №1563/03-20-07-05/21736857 від 27.04.2022, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем статті 11, частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 265/95-ВР.

Як слідує з вказаного акту, на вітрині торгівельного павільйону зберігалися дві пляшки вермуту міцного червоного «Суниця» вміст спирту 18% об`ємом 0,5 л. Рішенням від 20.04.2011 року №9/23 «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів із змінами внесеними рішенням від 30.04.2014 №53/138 «Про внесення змін до рішення міської ради від 20.04.11 року №9/23» заборонено продаж з 22:00 години до 08:00 години пива (крім безалкогольного), алкогольних напоїв, слабоалкогольних напоїв, вин столових», згідно фіскального чека від 24.01.2022 №1000 в 07:59 годині продано напій слабоалкогольний «Кінг Брідж Джин Грейпфрукт» об`ємом 0,45 л за ціною 29,50 грн та 25.12.2021 в 07:58 годині, згідно фіскального чека №59209 продано горілку «Наша марка» об`ємом 0,25 л за ціною 45,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення: від 18.05.2022 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 23800,00 грн.

28.04.2022 на підставі наказу від 20.04.2022 №419-п ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці, що належить ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК», розташованої за адресою: Волинська область, м. Рожище, вул. Лесі Українки, 2/А, за результатами якої складений акт №1585/03-20-07-05/21736857 від 28.04.2022, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем статті 11-1, частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 265/95-ВР.

Як слідує з вказаного акту, перевіркою встановлено факт продажу алкогольних напоїв у час заборонений рішенням Рожищенської міської ради від 29.05.2020 №56/13 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території міста Рожище в нічний час» час з 22:00 години до 08:00 години, а саме: 08.08.2021 згідно фіскального чека №96791 в 07:59 годині продано пиво «Львівське» об`ємом 2 л за ціною 60,50 грн та пиво «Славутич Garage» за ціною 29,50 грн, 16.08.2021 в 07:57 годині згідно фіскального чека №96994 продано пиво «Львівське» об`ємом 0,5 л за ціною 16,00 грн, 20.08.2021 в 07:52 годині згідно фіскального чека №97086 продано напій слабоалкогольний «Шейк» за ціною 23,50 грн та напій слабоалкогольний «Кінг» за ціною 22,50 грн, а також факт продажу сигарет «PHILIP MORRIS NOVEL МІХ» по ціні 59,90 грн згідно чека №645795.2025.6727 за ціною вищою від максимальної роздрібної ціни сигарет встановленої виробником даних сигарет, збільшеної на суму 5% акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення: від 18.05.2022 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 16800,00 грн.

28.04.2022 на підставі наказу від 20.04.2022 №424-п ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці, що належить ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК», розташованої за адресою: Волинська область, м. Рожище, вул. Мазепи, 1/А, за результатами якої складений акт №1586/03-20-07-05/21736857 від 28.04.2022, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 265/95-ВР.

Як слідує з вказаного акту, перевіркою встановлено факт продажу алкогольних напоїв у заборонений рішенням Рожищенської міської ради від 29.05.2020 №56/13 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території міста Рожище в нічний час» час з 22:00 години до 08:00 години, а саме: 28.12.2021 о 07:57 годині відповідно до фіскального чеку №632 реалізовано пляшку пива «Балтика 7» 0,5 л по ціні 25,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення: від 18.05.2022 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6800,00 грн.

Також 28.04.2022 ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 20.04.2022 №429-п проведена фактична перевірка господарської одиниці, що належить ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК», розташованої за адресою: Волинська область, м. Рожище, вул. Богдана Хмельницького, 9, за результатами якої складений акт №1563/03-20-07-05/21736857 від 27.04.2022, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем, частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 265/95-ВР.

Як слідує з вказаного акту, перевіркою встановлено факт продажу алкогольних напоїв у заборонений рішенням Рожищенської міської ради від 29.05.2020 №56/13 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових на території міста Рожище в нічний час» час з 22:00 години до 08:00 години, а саме 17.01.2022 о 07:59 годині згідно фіскального чека №205765 продано горілку «Козацька Рада» 0,37 л класична за ціною 79,00 грн, 02.09.2021 о 07:58 годині згідно фіскального чека №185288 було реалізовано горілку «Малинівка» 0,2 л за ціною 45,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення: від 18.05.2022 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6800,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, шляхом подання скарги від 13.06.2022 №1/3-108. Рішенням Державної податкової служби України від 26.08.2022 №9798/6/99-00-06-03-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 18.05.2022 № , №, №, № без змін.

Позивач, вважаючи протиправними такі податкові повідомлення-рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме: спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.02.2016 (справа № 826/12651/14), від 27.01.2015 (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2018 (справа № 1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа № 808/1746/15) та від 04.02.2019 (справа № 807/242/14).

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності спірного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 160/8859/18 та від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Водночас у постанові від 21.02.2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Судом встановлено, що як підставу для проведення фактичної перевірки ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» у наказах №416-п від 20.04.2022, №419-п від 20.04.2022, №424-п від 20.04.2022, №429-п від 20.04.2022 зазначено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у відповідності до якого фактична перевірка може бути призначена.

Передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Однак, суд зазначає, що зі змісту наказів не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримано ГУ ДПС у Волинській області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказів про призначення перевірок №416-п від 20.04.2022, №419-п від 20.04.2022, №424-п від 20.04.2022, №429-п від 20.04.2022.

Крім того, у вказаних наказах відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено у рамках яких заходів ГУ ДПС у Волинській області встановлено невідповідність діяльності товариства вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Відповідач не надав належним чином доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення підприємством вимог законодавства. У самому наказі про призначення перевірки, податковий орган не конкретизує суть порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 440/1074/21.

Приймаючи накази про проведення фактичної перевірки позивача №416-п від 20.04.2022, №419-п від 20.04.2022, №424-п від 20.04.2022, №429-п від 20.04.2022, податковий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, але, при цьому, відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.

На думку суду, для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо зазначення номера підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 640/21536/19, від 22.09.2020 у справі №520/1304/2020 від 05.03.2019 у справі №820/4893/18, від 11.06.2019 у справі №1440/2045/18.

Суд не заперечує того факту, що до функцій контролюючих органів, відповідно до статті 19 Податкового кодексу України віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п.19-1.1.14.); забезпечення контролю за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку (п.п.19-1.1.15); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п.19-1.1.16).

Натомість, суд зазначає, що реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення перевірок не є безмежною. Такими функціями податковий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не у будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, перевірка може бути призначена.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги відсутність в наказах про призначення перевірок №416-п від 20.04.2022, №419-п від 20.04.2022, №424-п від 20.04.2022, №429-п від 20.04.2022 будь-якого посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, враховуючи що наведені в наказі підстави проведення перевірки в ході розгляду справи не підтвердилися та не були доведені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд приходить до висновку, що призначення та проведення фактичних перевірок щодо позивача було здійснено незаконно.

При цьому обставина, на яку посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, щодо наявності службової записки управління податкового аудиту від 20.04.2022 №108/03-20-07-05-01 не підтверджує наявність достатньої умови для проведення фактичної перевірки на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Отже, за результатами розгляду справи суд погоджується з доводами позивача про те, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичних перевірок ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» призводять до відсутності правових наслідків таких.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що, як слідує наказів про призначення перевірок №416-п від 20.04.2022, №419-п від 20.04.2022, №424-п від 20.04.2022, №429-п від 20.04.2022, наказано провести фактичні перевірки тривалістю 10 діб ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» за період діяльності платника податків (суб`єкта господарювання), з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України по дату завершення фактичної перевірки, за період 1095 днів.

Аналізуючи положення ст.ст.75, 80 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), це корелюється із правом податкового органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка суб`єкта господарювання.

Однак, перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

У зв`язку з чим, використання почекової інформації, яка надходить по дротових або бездротових каналах зв`язку на підставі якої було встановлено, наприклад, факт реалізації алкогольних напоїв у заборонений рішенням місцевої ради час: згідно фіскальних чеків від 24.01.2022 року №1000 та від 25.12.2021 №59209 (за 3 та 4 місяці до початку перевірки), не підтверджує наявність достатньої умови для проведення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Таким чином, оскільки допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичних перевірок ТзОВ «ВОЛИНЬТАБАК» призводять до відсутності правових наслідків таких, суд приходить до висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Оскільки вищенаведені мотиви безпосередньо свідчать про неправомірність прийнятих відповідачем рішень та дають самостійні підстави для їх скасування, суд не вдається до перевірки інших підстав позову, в тому числі по суті зафіксованих перевірками порушень вимог податкового законодавства. В цьому контексті суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 в справі № 826/17123/18.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення спірних податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій.

У відповідності до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності суд враховує, чи прийняті (вчинені) вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа №802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2481,00 грн., сплачений платіжним дорученням №50656 від 12.10.2022 року.

Керуючись статтями 137, 139, 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 18 травня 2022 року № , №, №, №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Карбишева, 1, ідентифікаційний код 21736857) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк