Справа № 826/19056/15
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у м. Києві з ініціювання та проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 на підставі скарги ТОВ «Докас» від 20.03.2014 року 20-1/15;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яка полягає у неповідомленні арбітражному керуючому переліку документів, які він зобов`язаний надати комісії для перевірки;

- визнати протиправним висновок структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків акту перевірки від « 20» травня 2014 року № 32/10-48 законодавству з питань банкрутства та його подання до Дисциплінарної комісії;

- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) що було оформлено протоколом її засідання від 03.07.2015 року № 32/07/15 та Поданням від 03.07.2015 року №311;

- визнати нечинним з моменту прийняття та скасувати Наказ Міністра юстиції України від 03.08.2015 року №1404/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 774 від 18.03.2013 року;

- зобов`язати Мін`юст: поновити дію свідоцтва від 18.04.2013 року №774 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючою (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого позивачу; виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого від 18.04.2013 року № 774; поновити участь позивача в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін`юсті України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформлене протоколом її засідання від 03 липня 2015 року №32/07/15.

Визнано противоправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » від 03 серпня 2015 року №1404/5.

Зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання виданого ОСОБА_1 свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 18 березня 2013 року №774, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 03 серпня 2015 року №1404/5.

В решті відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано та надана невірна оцінка обставинам, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуалльного права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дисциплінарним проступком арбітражного керуючого може бути винне невиконання або неналежне виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

Апелянт вказує, що правовий висновок суду першої інстанції про те, що обов`язковою умовою притягнення арбітраажного керуючого до відповідальності є наявність відповідної ухвали у справі про банкрутство зводить нанівець функцію контролю за діяльністю арбітражних керуючих з боку Мінюсту.

Відповідач наполягає на наявності в діях/бездіяльності позивача рубого порушення законодавства, яке призвело до заподіяння шкоди боржнику (банкруту) чи його кредиторам.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 грудня 2022 року.

У відкрите судове засідання з`явились представники відповідачів, позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явились, будучи належним чином повідомлені.

Представники відповідачів підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі та просили останню задовольнити.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду міста Києва від 29.01.2014 року у справі №15/238-б за заявою державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва до закритого акціонерного товариства «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект» про визнання банкрутом визнано банкрутом ЗАТ «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект», відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута ЗАТ «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект» призначено арбітражного керуючого Кирика В.К. (свідоцтво №774).

20.03.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Докас» звернулося до Міністерства юстиції України із скаргою на бездіяльність та неправомірні дії арбітражного керуючого Кирика В.К., в якій просить здійснити позапланову перевірку діяльності ОСОБА_1 , зупинити діяльність арбітражного керуючого, прийняти рішення про застосування до останнього дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та анулювати його свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

В обґрунтування скарги зазначено, що арбітражним керуючим в межах справи про банкрутство ПАТ «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект» №15/238-б, яка перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва, не виконуються вимоги ухвали суду від 29.01.2014 року, а саме, станом на 29.01.2015 року останнім не надано суду жодних документів та інших доказів вчинення ним, як арбітражним керуючим, дій, спрямованих на проведення ліквідації підприємства. Натомість, 02.02.2015 року, маніпулюючи процесуальними правами, вкотре подав клопотання про введення процедури санації ПАТ «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект», яке, зокрема, в порушення вимог Закону, подано безпосередньо арбітражним керуючим, а не комітетом кредиторів.

На переконання скаржника, ці факти засвідчують особисту заінтересованість арбітражного керуючого в процедурі витребування з володіння ТОВ «Докас» нерухомого майна, що належить останньому на законних підставах.

ОСОБА_1 неодноразово, як зазначено скаржником, подавалися клопотання про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Докас» та скарги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.09.2003 року, укладеним між скаржником та ПАТ «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект», в задоволенні яких відмовлено.

Так, процедура банкрутства триває понад 9 років, з них понад 5 років - процедура санації, з 29.01.2014 року тривала ліквідаційна процедура, а з 11.03.2015 року Господарським судом міста Києва винесено ухвалу про введення процедури санації.

Враховуючи викладене, скаржник вважає, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 з особистих корисливих міркувань використовує процедуру банкрутства ПАТ «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект», не маючи на меті ні відновлення платоспроможності останнього, ні його ліквідацію.

У зв`язку із надходженням до Міністерства юстиції України скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Докас» від 20.03.2015 року вх.№20-1/15 на бездіяльність та неправомірні дії арбітражного керуючого та на підставі доручення Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 30.03.2015 року №9520-0-33-15/13.0.2, Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві складено Повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 від 09.04.2015 року №335/10-37 з 06 по 08 травня 2015 року, та зобов`язано ОСОБА_1 надати до 10:00 год. 06.05.2015 року письмові пояснення щодо виконання останнім вимог статей 115 Господарського процесуального кодексу України, абзаців 4, 13 частини другої статті 41, частини першої статті 46, пункту 1 частини другої статті 98, частини третьої статті 98 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «КПВІ «Укркомундорпроект». Наголошено, що усі підготовлені пояснення повинні бути підтверджені копіями відповідних документів та містити посилання на норми законодавства, засвідчені печаткою та підписом уповноваженої особи.

В свою чергу, 06.05.2015 року ОСОБА_1 подані Пояснення керуючого санацією ЗАТ «Укркомундорпроект» стосовно питань, викладених у скарзі ТОВ «Докас» №20-1/15 від 20.03.2015 року, до яких долучено копії пояснень на запит від 05.06.2014 року №717/10-37.

Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.05.2015 року №30/10-15, за висновками якої, під час виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «КПВІ «Укркомундорпроект» ОСОБА_1 грубо порушено вимоги статті 115 Господарського процесуального кодексу України, абзаців 4, 13 частини другої статті 41, частини третьої статті 98 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

18.05.2015 року ОСОБА_1 подано Додаткові пояснення на Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.05.2015 року №30/10-15.

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 складено Акт від 20.05.2015 року №36/10-48.

Згідно викладених в акті перевірки висновків, за результатами перевірки виявлені порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень:

- невиконання вимог господарського суду щодо виявлення активів та пасивів боржника, встановлення наявності активів боржника шляхом надіслання запитів до ряду державних органів, чим грубо порушено абзац 13 частини другої статті 41 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та статті 115 Господарського процесуального кодексу України;

- здійснення неналежним чином повноважень ліквідатора, чим грубо порушено приписи частини третьої статті 98 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

25.05.2015 року ОСОБА_1 до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України направлено Зауваження на Акт перевірки від 20.05.2015 року №32-10-48.

Департаментом з питань банкрутства Мін`юсту України направлено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Подання №468 від 03.06.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до витягу з Протоколу №32/07/15 03.07.2015 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін`юсті України прийнято рішення щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №468 від 03.06.2015 року та внесення подання до Мін`юсту України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі вказаного подання, 03.07.2015 року Дисциплінарною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №32/07/15, яким вирішено застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), внести подання до Мін`юсту про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення останнього права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі оскаржуваного подання №311 та з урахуванням протоколу №32/07/15 Мін`юстом України 03.08.2015 року прийнято оскаржуваний наказ №1404/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 774 від 18.04.2013 року, виданого ОСОБА_1 .

Вважаючи анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого проиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2016 року позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін`юсті України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформлене протоколом її засідання від 03.07.2015 року №32/07/15; визнано противоправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 " від 03.08.2015 року №1404/5; зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання виданого ОСОБА_1 свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 18.03.2013 року №774, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 03.08.2015 року №1404/5; позов в іншій частині залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2016 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2018 року касаційну скаргу задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2016 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про: визнання протиправним і скасування рішення Дисциплінарної комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, оформленого протоколом від липня 2015 року №32/07/15; визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 03.08.2015 року №1404/5; зобов`язання Міністерства юстиції України вилучити з єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання виданого ОСОБА_1 свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 18.03.2013 року № 774, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в решті судові рішення залишено без змін.

Скасовуючи судові рішення в частині задоволених позовних вимог, Верховним Судом зауважено, що виходячи із предмета даного спору, судам необхідно було встановити: які саме порушення чинного законодавства ставилися у вину арбітражному керуючому ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків ліквідатора ЗАТ «КПВІ «Укркомундорпроект» з огляду на встановлені перевіркою обставини, та чи дійсно такі порушення мали місце і якими доказами це підтверджується; чи навпаки, позивачем вживалися усі передбачені законом та залежні від нього заходи з метою належного виконання повноважень ліквідатора, а якщо так, то які саме.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд першої інстанції зазначив, що вважає повністю необґрунтованими висновки Комісії щодо вчинення позивачем грубого порушення законодавства, зокрема, не виконання ухвали суду від 29.01.2014 року у справі №15/238-б та не надання доказів її виконання (надіслання запитів, їх належна відправка та надання відповідей на них), як того вимагає пункт 11 резолютивної частини останньої.

Суд першої інстанції вказав, що в межах справи про банкрутство лише суд є єдиним правомочним суб`єктом констатувати порушення арбітражним керуючим як положень процесуального законодавства, яким є Господарський кодексу України, так і положень Закону №2343. Вказані рішення щодо усунення ОСОБА_1 з зазначених вище підстав у матеріалах справи та у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні, Комісією також не досліджувалися.

На переконання суду, лише у випадку наявності такого судового рішення, Комісія, в межах розгляду скарги, заявленої з предмету порушення законодавства України арбітражним керуючим під час участі останнього у процедурі банкрутство, може дійти обґрунтованого та мотивованого висновку про порушення арбітражним керуючим такого законодавства, та вже на підставі цього здійснити оцінку щодо тяжкості цього порушення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2343-XII), за змістом статті 1 якого арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до частини другої статті 107 Закону № 2343-ХІІ арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 109 Закону № 2343-ХІІ під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Пунктом 5 частини першої статті 112 Закону № 2343-ХІІ визначено, що однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до частин першої, другої статті 113 Закон № 2343-ХІІ встановлено, що у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Організація та порядок проведення державним органом з питань банкрутства перевірок діяльності арбітражних керуючих, а також порядок накладання на них дисциплінарних стягнень за результатами заходів контролю визначений Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1284/5).

Так, за змістом розділу ІІ Порядку № 1284/5 встановлено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого;

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Строк проведення перевірки не може перевищувати для позапланової - трьох робочих днів.

Підстави накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення містяться у пункті 7.1. Порядку № 1284/5 та передбачають:

встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей;

вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки;

грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади;

винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

За змістом пункту 7.2. Порядку № 1284/5 подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Приписами частин п`ятої, шостої статті 108 Закону № 2343-XII обумовлено, що рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п`яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Згідно зі статтею 109 Закону № 2343-XII дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Пунктом 7.5. Порядку № 1284/5 передбачено, що рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Положеннями пункту 7.6. Порядку № 1284/5 встановлено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Відповідно до пункту 7.6.1. Порядку № 1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

Згідно з пунктом 7.6.2. Порядку № 1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Системний аналіз статей 105, 107 Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що арбітражний керуючий може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається винне невиконання або неналежне виконання ним своїх обов`язків. Накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого здійснюється на підставі рішення Міністерства юстиції України, який є державним органом з питань банкрутства, за поданням Дисциплінарної комісії і при визначенні його виду враховується ступінь вини, тяжкість вчиненого проступку, наявність раніше застосованих дисциплінарних стягнень, а також інші обставини вчинення арбітражним керуючим порушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що обов`язковою умовою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є наявність ухвали господарського суду у справі про банкрутство, якою підтверджено факт невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки останній не грунтується на нормах законодавства.

Так Міністерство юстиції України, як державний орган з питань банкрутства, має право приймати рішення про позбавлення права арбітражного керуючого на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі відповідного подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих у разі виявлення за наслідками перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень чинного законодавства, які свідчать про невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого, у тому числі невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 13.03.2019 у справі № 826/1437/17.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із надходженням до Міністерства юстиції України скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Докас» від 20.03.2015 року вх.№20-1/15 на бездіяльність та неправомірні дії арбітражного керуючого та на підставі доручення Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 30.03.2015 року №9520-0-33-15/13.0.2, Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві складено Повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 від 09.04.2015 року №335/10-37 з 06 по 08 травня 2015 року, та зобов`язано ОСОБА_1 надати до 10:00 год. 06.05.2015 року письмові пояснення.

Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.05.2015 року №30/10-15, за висновками якої, під час виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «КПВІ «Укркомундорпроект» ОСОБА_1 грубо порушено вимоги статті 115 Господарського процесуального кодексу України, абзаців 4, 13 частини другої статті 41, частини третьої статті 98 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 складено Акт від 20.05.2015 року №36/10-48.

Департаментом з питань банкрутства Мін`юсту України направлено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Подання №468 від 03.06.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до витягу з Протоколу №32/07/15 03.07.2015 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін`юсті України прийнято рішення щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №468 від 03.06.2015 року та внесення подання до Мін`юсту України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі вказаного подання, 03.07.2015 року Дисциплінарною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом №32/07/15, яким вирішено застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), внести подання до Мін`юсту про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення останнього права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі оскаржуваного подання №311 та з урахуванням протоколу №32/07/15 Мін`юстом України 03.08.2015 року прийнято оскаржуваний наказ №1404/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 774 від 18.04.2013 року, виданого ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції вказував, що ОСОБА_1 , як ліквідатором Закритого акціонерного товариства «Київський проектновишукувальний інститут «Укркомундорпроект» здійснено усі необхідні дії в межах процедури банкрутства боржника для оздоровлення останнього, що і є головною метою інституту банкрутства, а також що дії ОСОБА_1 як ліквідатора у справі №15/238-б навпаки сприяли оздоровленню банкрута, що підтримано й кредиторами останнього.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у розумінні наведених вище законодавчих норм грубим порушенням арбітражним керуючим вимог Закону №2343-XII в контексті пункту 7.1 Порядку № 1284/5 є таке порушення вимог вказаного Закону, що призвело до настання незворотних істотно-негативних наслідків для боржника (банкрута) чи його кредиторів, які можуть полягати, зокрема, у реальному заподіянні матеріальної шкоди боржнику (банкруту) чи його кредиторам, за умови наявності причиннонаслідкового зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого і наслідками, що настали.

У даному випадку Дисциплінарною комісією у діях позивача встановлено грубе порушення вимог законодавства, а саме неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що виявилось у невиконанні вимог постанови Господарського суду міста Києва 29.01.2014 у справі № 15/238-6, якою зобов`язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 29.01.2015 та затягуванні ліквідаційної процедури Закритого акціонерного товариства «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект» (далі - Боржник, ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект).

З матерівлів справи вбачається, що пунктом 11 резолютивної частини постанови Господарського суду міста Києва від 29.01.2014 у справі № 15/238-6 зобов`язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 29.01.2015. У вказаній постанові зазначається, що звіт ліквідатора повинен містити докази вчинення належних дій ліквідатором по виявленню активів та пасивів боржника, встановлення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, встановлення неможливості задоволення визначених за звітом ліквідатора вимог кредиторів та необхідності у зв`язку з цим ліквідації боржника.

З метою підтвердження виконання зазначених вимог суду позивачем надано низку копій запитів до: 1) Головного управління земельних ресурсів КМДА, управління земельного кадастру; 2) Головного управління статистики у місті Києві; 3) Державної інспекції сільського господарства в Київській області; 4) Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; 5) Інспекції державного технічного нагляду КМДА; 6) Київської державної інспекції котлонагляду і підйомних споруд; 7) Філії Управління центру інноватики та патентно-інформаційних послуг «Український інститут промислової власності».

Згідно з абзацом тринадцятим частини другої статті 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Апеляційний суд в контексті спірних правовідноси погоджується з доводами апелянта, що надані документи арбітражним керуючим Кириком В.К. не можна вважати достатніми та достовірними доказами вжиття останнім заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, оскільки докази їх направлення позивачем під час перевірки не надано.

В контексті спірних правовідносин, апеляційний суд також вважає необіхдним звернути увагу на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2008 № 15/238-б введено процедуру санації ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект строком на 12 місяців; припинено процедуру розпорядження майна та повноваження арбітражного керуючого Лецкана В. Л.; призначену керуючим санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект арбітражного керуючого Кирика В. К.

Постановою Господарського суду м. Києва від 29.01.2014 ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кирика В.К.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.03.2015 задоволено клопотання заявника та ліквідатора, припинено процедуру ліквідації боржника, відкрито процедуру санації ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект та призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Кирика В.К.

При цьому, ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.08.2015 припинено повноваження керуючого санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект арбітражного керуючого ОСОБА_1 , призначено керуючим санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект арбітражного керуючого ОСОБА_2 .

23.11.2017 до Господарського суду м. Києва надійшли заява арбітражного керуючого ОСОБА_2 про дострокове припинення повноважень керуючого санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект та клопотання заявника про призначення керуючим санацією боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.12.2017 задоволено заяву арбітражного керуючого ОСОБА_2 , припинено його повноваження керуючого санацією боржника та призначено керуючим санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.11.2021 задоволено заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про відсторонення керуючого санацією боржника та відсторонено арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обов`язків керуючого санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект.

Колегія суддів враховує також численні встановлені відповідачем порушення, допущені позивачем при виконанні обов`язків, а саме ОСОБА_1 ухилявся від вчинення дій, покладених на нього судом, не виконував вимоги суду, викладені в ухвалах, формально та безвідповідально ставився до своїх обов`язків, систематично не з`являвся в судові засідання, доказів поважності своєї відсутності не надавав, чим виявляв неповагу до суду та учасників процесу, і як наслідок його бездіяльність призвела до затягування строків розгляду справи, яка триває вже понад сімнадцять років, що безпосередньо вплинуло на право кредиторів на задоволення їхніх вимог.

Вищевикладені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про неналежне виконання покладених на арбітражного керуючого ОСОБА_1 обов`язків, що свідчить про недотримання ним вимог статті 98 Закону та призвело до затягування ліквідаційної процедури ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект.

Частково задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції вищевказаного не було враховано, та зазначено що позивачем доведено, а судом встановлено, що дії ОСОБА_1 як ліквідатора у справі № 15/238-б навпаки сприяли оздоровленню банкрута, що підтримано й кредиторами останнього.

В контексті вказаних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд звертає увагу на висновки постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 у справі № 15/238-б, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Позивача на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.11.2021 у цій справі, якою відсторонено арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обов`язків керуючого санацією ЗАТ КПВІ Укркомундорпроект.

Так, у справі № 15/238-б суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, згідно з яким докази, які б підтверджували виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 затвердженого плану санації, в матеріалах справи відсутні.

Північний апеляційний господарський суд у постанові від 03.08.2022 у справі № 15/238-б вказав, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо неналежного виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків у даній справі, у зв`язку з чим правомірно задовольнив заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та відсторонив арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обов`язків керуючого санацією Закритого акціонерного товариства «Київський проектно-вишукувальний інститут «Укркомундорпроект».

Таким чином, судом першої інстанції не було враховано, що в межах справи № 15/238-б судами також було встановлено неналежне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків у даній справі.

Враховуючи встановлену вище обгрунтованість висновків про грубе порушення арбітражним керуючим (позивачем) законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін`юсті України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформлене протоколом її засідання від 03 липня 2015 року №32/07/15 та наказу Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » від 03 серпня 2015 року №1404/5, оскільки відповідачами доведено правомірність останніх.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 12 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна