Справа № 160/8898/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2022 року Справа № 160/8898/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі Федуркіній А.В.,
розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
27.06.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (далі позивач) до головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області (відповідач), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати припис до акту перевірки №003202 від 05.10.2021 головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області.
В обгрунтування правової позиції позивачем зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваним приписом, оскільки проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) здійснено неналежним (неповноважним) органом державного нагляду (контролю) та у спосіб, не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У направленні вказано, що дана перевірка здійснюється з питань, що викладені у зверненні споживача про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, при цьому у направленні відсутні самі питання, що підлягають перевірці в межах позапланового заходу. Частина вимог оскаржуваного припису не відповідає визначенню «про усунення порушень вимог законодавства», є не виконуваною практично, зокрема, з тих підстав, що позивач не може самостійно встановлювати ціни на послуги в силу ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», оскільки тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Позивач зазначає, що він здійснює постачання теплової енергії до межі балансової та експлуатаційної належності, внутрішньобудинкові мережі перебувають на обслуговуванні балансоутримувача будинку, а відтак, саме він відповідає за розподіл теплової енергії у внутрішньобудинковій системі опалення. Підприємство не несе відповідальності за стан внутрішньобудинкових мереж, мереж у межах конкретної квартири та не отримує коштів на таке утримання, тому невідповідність температурного режиму у зазначеному приміщенні перебуває поза межами впливу позивача, але у межах відповідальності надавача послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивачем вказано, що будинок №49 за адресою ж/м Тополя-3 обладнано приладом обліку теплової енергії, розрахунок за послуги теплопостачання виконується згідно фактичних показань даного приладу обліку. Дана обставина унеможливлює здійснення перерахунку відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Вважає, що припис про здійснення перерозподілу, який суперечить ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та п.1 розділу ХІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, в силу свого обов`язкового характеру примушує позивача до вчинення дій, не передбачених законодавством, що є порушенням ст. 19 Конституції України, як норми прямої дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 поновлено комунальному підприємству «Теплоенерго» Дніпровської міської ради пропущений строк звернення до суду з цим позовом; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
08.08.2022 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування правової позиції зазначено, що Положенням про головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, затвердженим наказом Держпродспоживслужби України від 24.02.2020 №147, відповідачу надані повноваження щодо проведення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, щодо проведення контрольних перевірок правильності розрахунків із споживачем за реалізовану продукцію відповідно до закону. В направленні головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №3032-ПО від 29.09.2021 чітко вказано, що даний захід державного нагляду був проведений на підставі звернення щодо порушення прав споживачів громадянки ОСОБА_1 (вх. №С-376 від 26.08.2021), предметом позапланового заходу є дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». У приписі до акту перевірки №003202 від 05.10.2021 чітко та всебічно викладені обставини справи, що стала передумовою перевірки, складання акту та припису, містить всебічне правове обґрунтування вимог, що унеможливлює двояке його трактування. Розуміння позивачем періоду, за який, на думку скаржниці та відповідача, потрібно здійснити перерахунок підтверджується листом позивача від 04.10.2021, у першому абзаці якого зазначено: «На звернення ОСОБА_1 стосовно перерахунку розміру плати за послуги теплопостачання за опалювальний період 2020-2021 рр., за адресою АДРЕСА_1 , повідомляємо таке». Послуга теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_2 надається КП «Теплоенерго» на підставі індивідуального типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Пункт 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з ралізованого опалення, постачання холодної та гарячої води зобов`язують виконавця, крім іншого, проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором.
02.09.2022 представником позивача подано до суду письмові пояснення, в яких, крім вже зазначеного в позовній заяві, вказано, що приймаючи рішення про проведення перевірки позивача, відповідачем не прийнято до уваги, що вона не може бути ним проведена відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в силу того, що позивач є суб`єктом господарювання, що провадять діяльність у сфері комунальних послуг ще й на підставі ліцензії, виданої відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Лист, на який посилається відповідач, замість прямої постановки конкретних питань, не став додатком до направлення, що порушує право підприємства знати, що саме стало предметом перевірки, адже заявниця могла звернутись до відповідача з будь-якими скаргами. Також, позивачем вказано, що між споживачами будинку АДРЕСА_3 та КП «Теплоенерго» не укладено індивідуальних договорів на обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 вирішено подальший розгляд адміністративної справи №160/8898/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.10.2022.
18.10.2022 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.
В підготовче засідання, призначене на 18.10.2022, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 01.11.2022.
В судове засідання, призначене на 01.11.2022, прибув представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 10.11.2022 для подання представником позивача додаткових документів.
08.11.2022 представником позивача подано до суду письмові пояснення, в яких вказано, що мотивована відмова відповідача у задоволенні скарги ОСОБА_1 , жодним чином не могла б порушити її права споживача, але могла б забезпечити дотримання юридичної визначеності щодо повноважень суб`єктів владних повноважень при здійсненні державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів у сфері господарської діяльності. Позивачем вказано, що якщо припустити, що під обов`язковою вказівкою про усунення порушень, відповідач мав на увазі перерахунок розміру плати, то такий перерахунок неможливий в силу наявності будинкового приладу обліку. Повторно зазначено, що позивач позбавлений можливості впливу на стан внутрішньобудинкових систем.
10.11.2022 позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника.
В судове засідання, призначене на 10.11.2022, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 24.11.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 витребувано додаткові докази у справі витребувано додаткові докази по справі № 160/8898/22, а саме:
1) від комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради рішення Дніпровської міської ради, яким встановлено ціни на послуги теплопостачання комунальному підприємству «Теплоенерго», або інше рішення уповноваженого органу на підтвердження ціни на послугу теплопостачання за період 2020 -2021 роки;
2) від головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області - Положення про головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області від 24.02.2020 року № 147, де зазначено, що відповідач відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання цін та державне спостереження у сфері ціноутворення тощо.
21.11.2022 представником відповідача подано до суду копію Положення про головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 24.02.2020 №147.
22.11.2022 представником позивача подано до суду копію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 10.12.2018 №175 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надають населенню КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради.
В судове засідання, призначене на 24.11.2022, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
29.09.2021 головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області прийнято наказ №3032-ПО «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго», в якому вказано про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго» за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, м. Дніпро, у термін з 29.09.2021 по 05.10.2021.
Предметом позапланового заходу державного нагляду (контролю) є дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ.
Підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) визначено звернення щодо порушення прав споживачів гр. ОСОБА_1 (вх. №С-376 від 26.08.2021).
У період з 29.09.2021 по 05.10.2021 головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку КП «Теплоенерго» за адресою: пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, м. Дніпро, про що складено акт від 05.10.2021 №003202 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту права споживачів.
В розділі акту перевірки визначено наступні виявлені порушення законодавства позивачем:
- п. 2 абз. 7 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» - ціну наданої послуги з теплопостачання не змінено;
- п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - безперервність наданої послуги з теплопостачання не дотримана;
- п.5 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - перерахунок не проведено;
- п.п.2 п.33 Постанови Кабінету Міністрів України №1145 безперервність надання послуги з постачання теплової енергії не дотримана;
- п.п.3 п. 33 Постанови Кабінету Міністрів України №1145 нормативна температура повітря в житловому приміщенні не дотримана.
До акту перевірки від 05.10.2021 №003202 складено припис директору КП «Теплоенерго» з вимогою усунути зазначені порушення вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 29, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та умов договору, укладеного між споживачем та КП «Теплоенерго» ДМР на підставі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, виявлені під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) та зменшити ціну наданої послуги шляхом здійснення перерахунку (перерозподілу) вартості послуги теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_2 відповідно до вимог статей 8-11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентуються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
За приписами ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частиною 15 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Судом встановлено, що проведення позапланової перевірки погоджено Держпродспоживслужбою від 15.09.2021 №15.3-10/5006 в частині захисту прав споживачів головним управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав суб`єктом господарювання КП «Теплоенерго».
При дослідженні відповідності наказу від 29.09.2021 №3032-ПО «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго» нормам закону судом встановлено, що він повністю відповідає вимогам ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Стосовно твердження позивача про проведення перевірки органом, якому не надано повноважень на проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Положеннями абз 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом
Отже, позивач мав можливість, у разі, якщо вважав, що посадовими особами органу державного нагляду (контролю) порушено процедуру проведення державного нагляду (контролю), вимагати припинення здійснення заходу державного нагляду (контролю), однак, позивач при проведені перевірки таким правом не скористався, відповідні дії не вчинив.
За вказаних обставин суд робить висновок, що позивач, допускаючи посадових осіб відповідача до проведення перевірки, не вважав, що головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області порушено порядок її проведення та не скористався правом, наданим йому абз. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до пп. 11 п. 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:
здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів);
надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Наведені повноваження мають і обласні головні управління Держпродспоживслужби відповідно до Положення, затвердженого наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення уповноважені органи наділені правами, зокрема:
-вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.5);
-приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п.6);
-надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (п. 7).
Також, позивачем в обґрунтування порушення процедури проведення позапланового заходу нагляду (контролю) в поясненнях, поданих до суду 02.09.2022 та 08.11.2022 зазначено, що КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є ліцензіатом в сфері надання послуг з енергетики і у зв`язку із чим відповідач також не може його перевірити.
Дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.
Втім, визначення понять «державний нагляд (контроль) у сфері ціноутворення» та «державний нагляд (контроль) у сферах енергетики та комунальних послуг» не є тотожними.
Так, Закон України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначає правові засади державного регулювання у сфері комунальних послуг.
Статтею 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначено, що органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Порядок організації діяльності національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначається Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».
Статтею 3 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» визначені завданням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які полягають у здійсненні державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» державний нагляд (контроль) за діяльністю суб`єктів господарювання на ринку комунальних послуг здійснюється шляхом перевірки стану виконання суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках вимог закону та/або ліцензійних умов відповідно до порядку контролю за дотриманням ліцензійних умов.
Тобто, дія Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», як спеціального закону, визначена чіткими рамками щодо державного нагляду (контролю) у сфері комунальних послуг.
Таким чином, дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення саме Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.
При цьому, Закон України «Про ціни і ціноутворення» визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.
Встановлення ціни - затвердження (фіксація) рівня ціни; застосування ціни - продаж (реалізація) товару за встановленою ціною; формування ціни - механізм визначення рівня ціни товару (стаття 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення»).
Статтею 17 Закону України «Про ціни та ціноутворення» передбачено, що основними функціями уповноважених органів є: виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; запобігання порушенням у сфері ціноутворення.
Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами (стаття 16 Закону України «Про ціни ціноутворення»).
Відповідно до п.1 ч.1 статі 18 Закону України «Про ціни та ціноутворення» уповноважені органи мають право проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки.
Згідно з пп.11 п. 4 Положення про головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Держпродспоживслужби України №147 від 24.02.2020 року, на управління покладено завдання щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Таким чином, Держпродспоживслужба України та її територіальні органи, зокрема, головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, як органи, які реалізують державну політику у сфері ціноутворення, здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін і даному випадку відповідач був повноважним суб`єктом здійснення такої перевірки.
Стосовно доводів позивача про відсутність обов`язково зазначених питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, та відсутність у приписі часових меж, у період яких необхідно зменшити ціну, суд зазначає наступне.
В наказі головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 29.09.2021 №3032-ПО «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Теплоенерго» та направленні від 29.09.2021 №3108 вказано, що предметом позапланового заходу державного нагляду (контролю) є дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ, у зв`язку зі зверненням щодо порушення прав споживачів гр. ОСОБА_1 (вх. №С-376 від 26.08.2021).
Позивач ознайомлений зі зверненням гр. ОСОБА_1 , оскільки ним 04.10.2021 за вих. №2214 направлено лист на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з наданням пояснень щодо звернення гр. ОСОБА_1 стосовно перерахунку розміру плати за послуги теплопостачання за опалювальний період 2020-2021 за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивач під час проведення перевірки був обізнаний стосовно підстав проведення перевірки та питань, що досліджувались під час проведення позапланового заходу (контролю).
Вказаним листом позивача від 04.10.2021 за вих. №2214 підтверджуються розуміння позивачем періоду, за який потрібно здійснити перерахунок, оскільки позивачем самостійно викладено в листі свою думку про пояснення щодо звернення гр. ОСОБА_1 стосовно перерахунку розміру плати за послуги теплопостачання за опалювальний період 2020-2021.
Суд зазначає, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2020 року у справі №825/2328/16 та від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.
Отже, саме по собі незазначення часових меж, у період яких необхідно зменшити ціну, за наявності розуміння позивача щодо предмету проведеної перевірки та припису, не повинно породжувати правових наслідків для його недійсності.
Судом не встановлено порушення відповідачем процедури проведення перевірки КП«Теплоенерго» Дніпровської міської ради в таких межах, які б могли призвести до нечинності акта.
Стосовно суті виявлених порушень, викладених у приписі до акту перевірки №003202 від 05.10.2021, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 10 Закону України Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:
1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;
2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);
3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;
4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної боти (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;
5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Закон України «Про теплопостачання» визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.
Статтею 1 Закону встановлено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Частиною 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку.
Статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.
Статтею 10 зазначеного Закону врегульовано розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами. Так, у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
Частиною 2 статті 10 Закону встановлено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:
- п. 8 - у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:
якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;
в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.
На виконання зазначених норм Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Наказом від 22.11.2018 № 315 Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.
Порядком обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15.08.2018 № 219 встановлено (пункт 2), що обслуговування внутрішньобудинкових систем (за винятком вузлів комерційного обліку) здійснюється виконавцем на підставі відповідного договору з власником (далі - договір), який передбачає, зокрема: види та періодичність проведення робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем; порядок ліквідації аварій. Якщо обслуговування внутрішньобудинкової системи здійснюється управителем, умови такого обслуговування зазначаються у договорі про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зокрема види та періодичність робіт включаються до періодичності виконання робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а витрати з обслуговування внутрішньобудинкової системи - до кошторису витрат з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Якщо обслуговування внутрішньобудинкової системи здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, умови такого обслуговування включаються до індивідуального договору про надання такої послуги.
Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 встановлено (пункт 2), що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Пунктом 8 зазначено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір).
Відповідно до п. 29 споживач має право на:
1) зменшення розміру плати у разі:
надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання;
4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами;
9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;
Відповідно до п. 32 виконавець зобов`язаний:
1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил;
5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;
10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;
15) звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;
16) проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором;
Проведеною перевіркою було встановлено, що послуга теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_2 надається КП «Теплоенерго» на підставі індивідуального типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.
Зазначеним типовим договором передбачено:
15. У разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, виконавець проводить перерахунок розміру плати.
19. Виконавець зобов`язаний, зокрема:
1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди, його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору;
5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта;
10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;
13) вести облік скарг (заяв, вимог, претензій) споживачів щодо кількості та якості надання послуг, а також облік їх виконання;
15) звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;
16) проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором.
Пунктом 22 договору передбачено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є у багатоквартирному будинку послуги з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири.
Відповідно до акту перевірки температурного режиму від 23.12.2020, який узгоджено споживачем послуги, представником КП «Теплоенерго» послуга теплопостачання до квартири споживача АДРЕСА_2 не надавалась внаслідок відсутності циркуляції по стояку, температура повітря в приміщенні +16 градусів Цельсія, температура зовнішнього повітря - 5 градусів Цельсія, що, відповідно до п. 22 Типового договору відбувалось до точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є у багатоквартирному будинку відгалуження від стояків у межах квартири.
При цьому, виконавцем послуги КП «Теплоенерго» було відмовлено споживачу в задоволенні їх вимог щодо зменшення ціни наданої послуги та здійснення перерахунку вартості послуги (лист споживачів виконавцю послуги вх. № 1256 від 13.04.2021; відповідь на звернення споживача № 448-а від 29.04.2021).
В позовній заяві позивач, в обґрунтування свого небажання виконувати вимоги чинного законодавства, посилається на відсутність індивідуального договору з обслуговування внутрішньобудинкових систем з мешканцями зазначеного будинку.
Суд звертає увагу позивача, що пунктом 8 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Законодавець жодним чином не ставить право споживача на перерахунок у залежність від наявності чи відсутності договору з обслуговування внутрішньобудинкових систем.
Також, позивач в позовній заяві помилково посилається на пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», вказуючи що перерахунок розміру плати проводиться за відсутності будинкових приладів обліку теплової енергії.
Пункт 4 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», передбачає відсутність не тільки будинкових, а й квартирних приладів обліку, і таким чином не перешкоджає здійсненню перерахунку.
Послуга теплопостачання мешканцям квартири АДРЕСА_2 надається КП «Теплоенерго» на підставі індивідуального типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005р. №630.
Пункт 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» та пункт 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених вищезазначеною постановою, мають ідентичний зміст та зобов`язують виконавця, крім іншого:
1. своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди майну, відповідно до вимог законодавства, та правил цього договору;
5. проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного Акту;
10. утримувати внутрішньобудимкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;
13. вести облік скарг (заяв, вимог, претензій) споживачів щодо кількості та якості надання послуг, а також облік їх виконання;
15. звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт;
16. проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у ненадання їх або надання не в повному обсязі, знижені якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затвердим нормативів (норм) споживання, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному цим договором.
На підставі викладеного, оскаржуваний припис є обґрунтованим та правомірно складеним, оскільки наявність встановлених в акті перевірки порушень законодавства підтверджена, як під час розгляду справи, так і під час перевірки.
Відтак, припис до акту перевірки №003202 від 05.10.2021 головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області, є вмотивованим та скасуванню не підлягає
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок та довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд зробив висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст.241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 13.12.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук