Справа № 303/10391/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 303/10391/21 пров. № А/857/8231/22

29 листопада 2022 року м. Львів Справа № 303/10391/21

провадж. № А/857/8231/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2022 року у справі № 303/10391/21 (головуючий суддя Куцкір Ю.Ю., м. Мукачево) за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Печука Віктора Омеляновича до інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Тягур Оксани Ігорівни, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради та Мукачівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Тягур Оксани Ігорівни, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради та Мукачівської міської ради, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АГ №015665 від 30.12.2021 року та закрити провадження у справі.

Рішенням від 05 травня 2022 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області адміністративний позов задовольнив повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АГ №015665 від 20.12.2021 року, винесену інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Тягур Оксаною Ігорівною щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасував.

Провадження у справі закрив.

Стягнув з Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні сплаченого судового збору та 1000 (одну тисячу) гривень витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Мукачівська міська рада подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам, якими підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, до постанови додано фотознімки, на яких відображено, що автомобіль, який належить позивачу, знаходиться у межах дії знаку «Зупинку заборонено», із зазначенням часу фіксації та географічних координат.

Вказані докази, на переконання апелянта, відповідають вимогам примітки статті 14-2 КУпАП, відповідають обставинам, викладеним у постанові, що оскаржується, та підтверджують дані такої постанови.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 20.12.2021 інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Тягур О.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) на позивача у виді штрафу (340 грн) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 6).

В постанові зазначено, що 20.12.2021 о 15 год. 23 хв. в м. Мукачево, по вул. Ярослава Мудрого, буд. 5 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.8.4В ПДР України.

Не погодившись із вказаною вище постановою, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що судом не встановлено фактичних даних, які б свідчили про те, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).

Відповідно до підпункту «в» пункту 8.4 Правил дорожні знаки поділяють на групи, зокрема, заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з розділом 33 Правил знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Дія вказаного знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Диспозиція частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, серед іншого, відповідальність за порушення правил зупинки.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як слідує з оскаржуваної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , 20.12.2021 о 15 год.23 хв. у м. Мукачево по вул. Ярослава Мудрого 5, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідачем на підтвердження правомірності дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надано фотознімки, створені 20.12.2021 о 15:24:40, 15:24:58, 15:26:10, які відображають транспортний засіб Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 з різних ракурсів. Вказані знімки містять також географічні координати « 48.4403N 22.7211Е», які згідно з даними картографічного вебсайту Карти Google відповідають місцю вчинення адміністративного правопорушення, що вказане постанові. З фотозмінку, який створений 20.12.2021 о 15:15:28, видно наявність знаку 3.34 «Зупинку заборонено», і такий містить географічні координати, що вказують на розташування його в одній географічній площині з місцем зупинки автомобіля позивача.

Дослідивши вказані вище докази, колегія суддів зазначає, що такі містять дату і час, відтворюють місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів, містять географічні координати, а тому в повній мірі підтверджують місце зупинки транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 у межах дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які оформлені у встановленому законом порядку та повинні бути враховані судом.

З огляду на викладене, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, апеляційний суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку, що є протилежним наведеному вище.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 271, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Мукачівської міської ради Закарпатської області задовольнити.

Скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2022 року у справі № 303/10391/21 та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді О. М. Довгополов
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 08.09.2022.