Справа № 580/6030/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 грудня 2022 року справа № 580/6030/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Монастирищенського районного суду Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голова Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Юлія Миколаївна та суддя Ігор Нейло про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Монастирищенського районного суду Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голова Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Юлія Миколаївна та суддя Ігор Нейло, у якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Монастирищенського районного суду Черкаської області щодо ненаправлення матеріалів цивільної справи №705/4712/17 провадження №2-во/702/5/22 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні № 705/4712/17 від 30.05.2022 року до Черкаського апеляційного суду;

- зобов`язати Монастирищенський районний суд Черкаської області надіслати матеріали цивільної справи №705/4712/17 провадження №2-во/702/5/22 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні №705/4712/17 від 30.05.2022 року до Черкаського апеляційного суду;

- зобов`язати Монастирищенський районний суд Черкаської області належним чином організувати роботу суду в особі голови Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 ;

- заборонити судді Монастирищенського районного суду Черкаської області І.Нейлу втручатись в організацію роботи Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у порядку адміністративного судочинства з таких підстав.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п. 7 ч. 1 вказаної статті суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової влади зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів судам роз`яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Відповідний висновок кореспондується також з викладеною у рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001 правовою позицією, згідно якої процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Враховуючи вищевикладене, розгляд судом позовних вимог, предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом справи, нормами КАС України чи іншими законами України не передбачено.

Такі правові висновки сформовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18, від 5 лютого 2019 року у справі №9901/638/18 та від 27 лютого 2019 року у справі №9901/798/18.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року, ухваленій у справі № 757/43355/16-ц (провадження № 14-399 цс 18), зробила висновок, що усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). За змістом пункту 19 Великої хартії суддів (Основоположних принципів) у кожній державі закон чи фундаментальна хартія суддів повинні визначати неналежну поведінку, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність та відкриття дисциплінарного провадження щодо судді. Тобто, за наявності для цього підстав і у визначеному законом порядку суддя може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за відповідну неналежну поведінку.

За змістом вказаних приписів оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не є предметом позову і не може здійснюватись у судовому порядку.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.11.2022 матеріали справи №705/4712/17 провадження №2-во/702/5/22 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні №705/4712/17 від 30.05.2022 року повернуто до Монастирищенського районного суду Черкаської області для вирішення питання про усунення виявлених недоліків, встановивши строк на їх усунення протягом десяти днів з дня отримання справи. Після усунення недоліків справа підлягала поверненню до Черкаського апеляційного суду.

Позивач стверджує, що Монастирищенський районний суд Черкаської області справу до Черкаського апеляційного суду не повернув, про що свідчить повістка про призначення справи до розгляду на 06.12.2022, та вважає таке неповернення наслідком неналежної організації роботи з боку голови Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 і втручання в організацію роботи суду судді Ігора Нейла, що перешкоджає розгляду справи в апеляційній інстанції і є порушенням статті 129 Конституції України.

Тобто підстави та предмет позову пов`язані з направленням цивільної справи №705/4712/17 провадження №2-во/702/5/22 до суду апеляційної інстанції для її перегляду в апеляційному порядку.

Згідно ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 365 Цивільного процесуального кодексу України якщо при підготовці розгляду справи апеляційним судом суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Отже порядок направлення справи до апеляційного суду та прийняття апеляційної скарги до провадження і підготовки її до розгляду апеляційним судом врегульовано приписами процесуального законодавства, а саме: Цивільного процесуального кодексу України, тому дії чи бездіяльність суду (судді) щодо направлення справи до суду апеляційної інстанції не є публічно-правовим спором, а Монастирищенський районний суд Черкаської області не є суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи. ( п. 6 ч. 1 цієї статті).

Враховуючи, що позовна заява щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності суду (судді) при направленні цивільної справи до суду апеляційної інстанції не підлягає судовому розгляду взагалі, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Монастирищенського районного суду Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача голова Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Юлія Миколаївна та суддя Ігор Нейло про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Роз`яснити позивачу, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО