Справа № 385/1339/22
Суддя: Венгрин М. В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 385/1339/22
Провадження № 2-а/385/16/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Венгрина М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу (письмового провадження) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2022 до суду надійшов зазначений адміністративний позов, в обґрунтування якого вказано, що постановою від 23.10.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 3400 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: керування ним 23.10.2022 о 22 год 52 хв в м . Гайворон по вул. В. Стуса, 30 автомобілем Фольксваген Тігуан, номерний знак НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху не увімкнення світлових покажчиків повороту відповідного напрямку, на момент перевірки не пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності, документу про реєстрацію транспортного засобу, керування автомобілем Фольксваген Тігуан не маючи права керування даним видом транспортного засобу, керування не будучи пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 9.2, б, 2.1 а, 2.1 б, 21.1, 2.3 в ПДР України. Ствердив, що справді 23.10.2022 він був зупинений поліціейським СРПП ВП № 1 м. Гайворон, після чого йому було пред`явлено вимогу про порушення правил дорожнього руху, хоча такі він не порушував. Вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Також просив поновити строк на звернення до суду для оскарження постанови, оскільки ознайомився з такою лише 23.10.2022.

Ухвалою від 16.11.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників процесу (у письмовому провадженні), поновлено строк на звернення до суду з позовом.

Відповідач 30.11.2022 надав відзив на позов, який ухвалою від 02.12.2022 повернуто без розгляду на підставі ст. 162, 167 КАС України.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.10.2022поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП Стусом Д. В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення БАБ № 053998 щодо ОСОБА_1 якою того визнано винуватиму вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: керування ним 23.10.2022 о 22 год 52 хв в м. Гайворон по вул. В. Стуса, 30 автомобілем Фольксваген Тігуан, номерний знак НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху не увімкненні світлових покажчиків повороту відповідного напрямку, на момент перевірки не пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності, документу про реєстрацію транспортного засобу, керування автомобілем Фольксваген Тігуан не маючи права керування даним видом транспортного засобу, керування не будучи пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 9.2, б, 2.1 а, 2.1 б, 21.1, 2.3 в ПДР України. Накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

Слід відмітити, що в графі 7 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта,речовимидоказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП такою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача права керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що частково не відповідає вимогам закону (неправомірною), частково є необґрунтованою та частково підлягає скасуванню з наступних підстав.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відтак, суд відхиляє дані зазначені у постанові, щодо того, що ОСОБА_1 при керуванні ним 23.10.2022 о 22 год 52 хв в м. Гайворон по вул. В. Стуса, 30 автомобілем Фольксваген Тігуан, номерний знак НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху не увімкнув світлових покажчиків повороту відповідного напрямку, на момент перевірки не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності та документ про реєстрацію транспортного засобу, керував не будучи пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 9.2 б, 2.1 б, 21.1, 2.3 в ПДР України., внаслідок чого вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачено ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки при винесенні постанови не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем цих адміністративних правопорушень, зокрема відсутні посилання на відеодокази, повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, суд звертає увагу на те, що до ст. 77 КАС України Законом України № 1914-IX від 30.11.2021 внесено зміни та додано абзац другий частини другої статті 77, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд констатує, що відповідачем на виконання зазначеного вище положення Закону не було додано жодного документу чи матеріалу, які могли б бути використані в якості доказу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в такій поліцейський щодо вчинення ОСОБА_1 порушень ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП обмежився лише описом правопорушень без належної мотивації, оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачкою адміністративних правопорушень.

Більше того, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Однак в частині вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП суд вважає постанову такою що скасуванню не підлягає.

Такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

В постанові про адміністративне правопорушення БАБ № 053998 від 23.10.2022 поліцейським зокрема зазначено, що 23.10.2022 о 22 год 52 хв в м. Гайворон по вул. В. Стуса, 30 ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Тігуан, номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування даним видом транспортних засобів, порушивши вимогу п. 2.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з імперативними положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Верховний Суд в постанові від 20 квітня 2021 року у справі № 817/1269/17 дійшов висновку про те, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує, в першу чергу тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, а також з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

З метою реалізації закріпленого в ст. 2 та 9 КАС України принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі судом ухвалою від 02.12.2022 було витребувано в Територіальному сервісному центрі МВС 3545 інформацію щодо отримання (неотримання) ОСОБА_1 посвідчення водія.

З відповіді Територіального сервісного центру МВС 3545 від 13.12.2022 № 31/682/3545-22 вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Факт того, що він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції 23.10.2022 при чому в подальшому поліцейським була винесена оскаржувана постанова ОСОБА_1 в позовній заяві визнає, про що свідчить зміст позову. Тобто він не заперечує що 23.10.2022 о 22:52 год керував автомобілем не маючи права керування таким транспортним засобом.

При цьому суд наголошує, що згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткову протиправність оскаржуваної постанови та вважає, що дану постанову слід скасувати в частині, закривши в цій частині справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, підстав для скасування постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення у зв`язку з цим на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією даної статті в розмірі 3400,00 грн слід відмовити.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 41, ) задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ № 053998 від 23.10.2022 поліцейського СРПП відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Стуса Д. В. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч. 2 ст.122, ч. 5 ст.121 КУпАП.

В решті позову до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - відмовити.

Встановити, що постановою БАБ № 053998 від 23.10.2022 поліцейського СРПП відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Стуса Д. В. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 3400,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М. В. Венгрин

Дата документа 14.12.2022