Справа № 200/4500/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Справа№200/4500/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми нарахованої пенсії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми нарахованої пенсії, згідно з якою просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 43662,00 грн. протиправною;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму нарахованої пенсії у розмірі 43662,00 грн.

Позовні вимоги, серед іншого, мотивовані тим, що відповідачем протиправно не виплачено позивачці заборгованість з пенсії за період з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року, з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 по 31.10.2021 року в сумі 43662,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує, серед іншого, посилаючись на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/7778/20-а від 19.10.2020 року зобов`язано поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка утворилась з 01 червня 2018 по 01 листопада 2018 та з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року у загальній сумі 8751,00 грн. Зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії за віком починаючи з 01.03.2020 року.

На виконання вимог судового рішення по справі №200/7778/20-а від 19.10.2020 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії та проведено нарахування суми заборгованості у розмірі 45300,00 грн. за періоди з 01.06.2018 по 31.10.2018 року, з 01.01.2020 по 29.02.2020 року та з 01.03.2020 по 31.10.2021 року.

У лютому 2020 року пенсійні кошти за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 року в сумі 1638,00 грн. виплачені ОСОБА_1 на виконання рішення суду в частині негайного виконання в межах суми пенсії за один місяць.

Починаючи з листопада 2021 року виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ«Ощадбанк».

Заборгованість за періоди з 01.06.2018 по 31.10.2018 року, з 01.01.2020 по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 по 31.10.2021 року в сумі 43662,00 грн., як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Вказує, що позовна вимога позивачки щодо стягнення конкретної суми у розмірі 43662,00 грн. не може підлягати задоволенню, оскільки судом не може встановлюватись конкретна сума доплати до пенсії за минулий час, так як втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

Зазначає, що у разі задоволення позовних вимог щодо стягнення з Головного управління вже нарахованої пенсії у розмірі 43 662,00 грн. буде наявна подвійна виплата пенсійних коштів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4500/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відстрочено позивачці сплату судового збору до прийняття рішення по суті.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

8 вересня 2022 р. позивачка звернулася до відповідача із заявою, у якій просила надати довідку про нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.04.2018 р. по теперішній час 30.10.2018 р., а також виплатити заборгованість з пенсії за період з 01.06.2018 р. по 01.11.2018 р. та з 01.01.2020 р. по 28.02.2020 р. у розмірі 8751 грн.; з 01.03.2020 р. по 01.11.2021 р. у розмірі 34911 грн.

На зазначену заяву відповідачем було надано відповідь від 23 вересня 2022 р. № 14275-13207/Л-15/8-0500/22 та повідомлено про те, що кошти нараховані за період з 01.06.2018 по 31.10.2018 та з 01.01.2020 по 31.01.2020 у сумі 8751 грн. та з 01.03.2020 по 30.11.2021 у сумі 34911 грн. (загальна сума заборгованості 43662 грн.) обліковуються в Головному управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.»

До відповіді надано довідку від 23 вересня 2022 р. № 14275-13207/Л-15/8-0500/22 - про фактично нараховану та виплачену пенсію позивачці за період з 01.04.2018 р. по 30.09.2022 р.

Згідно з вказаною довідкою позивачці нараховано, але не виплачено пенсію за період з 01.06.2018 року по 30.09.2022 року у розмірі 43662 грн.

Крім того, 8 вересня 2022 р. представником позивачки адвокатом Логіновим Денисом Вікторовичем, було подано до відповідача адвокатський запит щодо надання довідки про розмір нарахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період часу з 01.06.2018 р. по теперішній час та щодо надання інформації про те коли буде здійснено виплату цієї заборгованості.

До відповіді за № 0500-1502-8/56051 від 16.09.2022 було додано довідку про суми нарахованої та невиплаченої позивачці пенсії.

У відповіді зазначено про те, що кошти, нараховані за вказаний період, обліковуються в Головному управлінні та будуть виплачені на умовах окремого Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплат, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

У довідці зазначено, що за період з 01.06.2018 року по 30.08.2022 року заборгованість складає 43266 гривень.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

За приписами ч. 3 цієї статті виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону № 1058-IV згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що вказаний перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом, тобто, виключно нормативно-правовим актом, прийнятим Верховною Радою України в межах її повноважень.

Нормативно - правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними і не можуть обмежувати права пенсіонерів, що встановлені законом.

З огляду на викладене, суд не приймає посилання відповідача на Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165.

Статтею 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду, однак відповідачем не надано доказів того, що було прийнято рішення територіальних органів Пенсійного фонду або відповідне судове рішення про припинення виплати пенсії позивачу.

Суд зазначає, що законами про пенсійне забезпечення, у тому числі Законом 1058-IV, не передбачено такої підстави для припинення (призупинення) виплати пенсії, як відсутність фінансування.

При цьому відсутність відповідного фінансування для виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Врахувавши правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", в якій встановлений обов`язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників, суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.

Отже, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці заборгованості з пенсії, є протиправною.

Як вказано вище, відповідач зазначає, що заборгованість за періоди з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року, з 01.01.2020 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.10.2021 року в сумі 43662,00 грн., як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачений після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 46 Закону Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що стягнення з відповідача конкретної суми заборгованості з пенсії буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

У спірних правовідносинах, як встановлено судом, у відповідача не було права діяти у декілька способів.

Відповідач мав діяти виключно шляхом виплати призначеної позивачу пенсії.

Проте, щодо визначеного позивачкою способу захисту та суми заборгованості з пенсії, заявленої до стягнення з відповідача, суд зазначає про таке.

Суд звертає увагу позивачки на те, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року у справі №200/7778/20-а позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 1 червня 2018 року по 1 листопада 2018 року та з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2020 року, визнано протиправною бездіяльність Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 1 березня 2020 року, зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка утворилась з 1 червня 2018 року по 1 листопада 2018 року та з 1 січня 2020 року по 28 лютого у загальній сумі 8 751 грн., зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 починаючи з 1 березня 2020 року.

Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заборгованість з пенсії за період з 1 червня 2018 року по 1 листопада 2018 року та з 1 січня 2020 року по 28 лютого у загальній сумі 8 751 грн., та з 1 березня 2020 у межах суми стягнення за один місяць, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Отже, питання щодо заборгованості відповідача (який правонаступником Костянтинівсько-Дружківське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у зв`язку з реорганізацією) з пенсії позивачки вже було предметом судового розгляду.

Так, вказаним вище рішенням суду було зобов`язано відповідача виплатити заборгованість, яка утворилась з 01 червня 2018 по 01 листопада 2018 та з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року у загальній сумі 8751,00 грн.

У даній позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача 43662,00 грн., при цьому, в якості обгрунтування вимог, посилається на довідки про заборгованість, що були видані відповідачем та у яких період заборгованості вказано з 01 червня 2018 до 30.08.2022 року та до 30.09.2022 року, тобто за період, частина якого вже була предметом розгляду у справі № 200/7778/20-а.

Таким чином, позивачка, фактично, замість зміни способу та порядку виконання рішення у справі № 200/7778/20-а звернулась до суду з даними новими вимогами про стягнення заборгованості, частина з яких відноситься до періоду, що був спірним у справі № 200/7778/20-а (01 червня 2018 по 01 листопада 2018 року та з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року) та які були задоволені шляхом зобов`язання відповідача виплатити заборгованість, яка утворилась з 01 червня 2018 по 01 листопада 2018 та з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року у загальній сумі 8751,00 грн.

Отже, судом вже було прийнято рішення, яке набрало законної сили, яким було зобов`язано відповідача виплатити заборгованість, яка утворилась з 01 червня 2018 по 01 листопада 2018 та з 01 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року у загальній сумі 8751,00 грн.

Фактично, заявлені у даній позовній заяві вимоги про стягнення заборгованості з пенсії за вказаний період є іншим формулюванням способу захисту, що вже був застосований судом у справі № 200/7778/20-а (невиплачена пенсія, яку суд вже зобов`язав виплатити, є заборгованістю з виплати пенсії).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні вимог в частині визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати заборгованості з пенсії у розмірі 8751,00 грн. та стягнення з відповідача нарахованої пенсії у розмірі 8751,00 грн., відмовити.

Як встановлено судом та не заперечується позивачкою, поточна пенсія, з листопада 2021 року їй виплачується.

Наявність заборгованості з пенсії позивача у конкретному розмірі (43662,00 грн., за період з 01.06.2018 року до 30.09.2022 року), відповідач не заперечує та вона підтверджується наявними у матеріалах справи витягами з ІКІС ПФУ та довідками відповідача від 16.09.2022 року № 0500-1502-8/56051 та від 23.09.2022 року № 14275-13207/Л-15/8-0500/22.

Згідно з вказаними довідками, заборгованість відповідача з пенсії позивачки за період з 01.03.2020 року до 30.11.2021 року, що не був предметом розгляду у справі № 200/7778/20-а, складає 34911,00 грн.

З огляду на викладене та положень ст. ст. 9 та 245 КАС України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом:

- визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 у розмірі 34911,00 грн. протиправною;

- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суми нарахованої за період з 01.03.2020 року до 30.11.2021 року пенсії у розмірі 34911,00 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2022 року відстрочено позивачці сплату судових витрат, до прийняття рішення по суті у даній справі.

Судом встановлено, що станом на момент прийняття даного рішення, судові витрати позивачем не сплачено.

Відповідно до ч.2 ст. 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову (фактичне задоволення однієї немайнової вимоги, яка пов`язана з майновою, яка, у свою чергу задоволена частково (позивачка просила стягнути з відповідача 43662,00 грн., задоволено судом вимоги про стягнення 34911,00 грн.), судові витрати у сумі 793,49 грн. підлягають стягненню до Державного бюджету України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись Конституцією України, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтями 2, 9, 77, 133, 139, 241-246, 262, 263, 291, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми нарахованої пенсії - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) суми нарахованої за період з 01.03.2020 року до 30.11.2021 року пенсії у розмірі 34911 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот одинадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) гривні 49 (сорок дев`ять) копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 12 грудня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч