Справа № 640/18416/22
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Київ № 640/18416/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуріної Д.І. від 12.05.2022 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №68692808;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуріної Д.І. від 17.06.2022 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №68692808.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що з огляду на винесення Київським апеляційним судом у справі №752/1253/22 ухвали про відкриття апеляційного провадження від 02.05.2022, якою зупинено дію оскаржуваного рішення, який є виконавчим документом у виконавчому провадженні №68692808, у позивача, як боржника, не виникло обов`язку з виконання ухвали, як виконавчого документа.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі, поновлено позивачу строк для звернення до суду з цим позовом, призначено судове засідання у справі, а також встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву разом з витребуваними копіями матеріалів виконавчого провадження.

У судовому засіданні було ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, оскільки відповідачем на виконання вимог ухвали суду не надано копії матеріалів спірного виконавчого провадження, судом винесено ухвалу про повторне витребування останніх від відповідача.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли витребувані копії матеріалів спірного виконавчого провадження.

У той же час, від гр. ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява, в якій остання просила залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , з оскільки, як зазначено у заяві, у випадку задоволення позовних вимог заявниця фактично буде позбавлена можливості захистити свої права та права своєї дитини, а участь заявниці у межах даної справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлена тим, що даний судовий спір між сторонами прямо стосується прав та інтересів інших осіб - заявниці та її малолітньої дитини.

З приводу викладеного слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Так, ухвалою суду про відкриття провадження у справі судове засідання у даній справі призначено на 07.11.2022. Відтак, враховуючи особливості розгляду даної справи, підготовче засідання у якій не проводиться, строк для подання особою заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у даній справі обмеженою датою судового засідання - 07.11.2022, який гр. ОСОБА_3 пропущено. З огляду на викладене, дана заява підлягає залишенню без розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуріною Д.І., розглянувши заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2022 у справі №752/1253/22 про заборону ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод матері ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні, проведенні спільного часу разом із сином ОСОБА_5 , без присутності батька ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2022 (ВП №68692808), в якому в якості боржника визначено ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_3 .

Надалі, у межах виконавчого провадження №68692808 головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуріною Д.І., з огляду на не виконання боржником рішення, винесено

- постанову про накладення штрафу від 12.05.2022, якою на боржника - ОСОБА_1 - накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн.;

- постанову про накладення штрафу від 17.06.2022, якою на боржника - ОСОБА_1 - накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуріної Д.І. від 04.08.2022 виконавче провадження №68692808 закінчено

Вважаючи постанови про накладення штрафу від 12.05.2022 та від 17.06.2022 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У силу ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладених законодавчих положень вбачається, що право на накладення на боржника штрафу є невиконання останнім без поважних причин рішення.

Так, як було зазначено вище, в якості наявності для поважних причин не виконання рішення боржником (позивачем у справі) вказано про те, що ухвалою Київського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 02.05.2022 у справі №752/1253/22 зупинено дію оскаржуваного рішення, який є виконавчим документом у виконавчому провадженні №68692808.

Водночас, з наявних у матеріалах справи копій матеріалів спірного виконавчого провадження вбачається, що про вказану підставу неможливості виконання ухвали суду, як виконавчого документа, боржник повідомив державного виконавця лише листом від 22.06.2022, яка, згідно зі штампом вхідної кореспонденції, отримана відповідачем 27.06.2022, тобто вже після винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов про накладення штрафів.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №752/1253/22 постанову Київського апеляційного суду від 04.07.2022 скасовано, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2022 залишено в силі.

Відтак, станом на момент розгляду даної справи судом ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 24.01.2022 у справі №752/1253/22 є чинною та підлягає виконанню, як виконавчих документ. На підставі викладеного, а також з урахуванням того, що наразі виконавче провадження №68692808 є завершеним, оскаржувані постанови про накладення штрафу, незважаючи на передчасність винесення останніх, все ж таки є правомірними та не підлягають скасуванню, оскільки рішення суду, яке наразі є чинним, так і не виконано боржником, що не заперечувалось останньою під час судового розгляду даної справи.

Як наслідок, враховуючи заявлені предмет та підстави позову, суд виходить з того, що оскаржувані постанови винесено відповідачем правомірно та у межах наданих йому повноважень.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 268-269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок