Справа № 607/13948/22
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 Справа №607/13948/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218181 від 30 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 пред`явив позов до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218181 від 30 вересня 2022 року.

Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи. Так, 22 вересня 2022 року він дійсно керував своїм автомобілем, рухався по вул. Микулинецькій з смт. В. Березовиця в напрямку м. Тернопіль та був зупинений працівником поліції за нібито порушення ним Правил дорожнього руху України, а саме: проїхав перехрестя вулиць Козацька та Микулинецька на заборонений сигнал світлофора-жовтий, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (ґ) ПДР України, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На усні зауваження та пояснення позивача працівник поліції не відреагував, не забезпечив позивачу права на захист та вручив йому повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 08 год. 29 вересня 2022 року, де мав відбуватись розгляд справи, що свідчить про те, що спірну постанову було винесено ще до розгляду нібито вчиненого позивачем правопорушення, без оцінки доказів та отримання пояснень. 28 вересня 2022 року позивач подав відповідачу клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю його адвоката, у зв`язку із чим, позивачу було надіслано лист з повідомлення про відкладення розгляду справи на 30 вересня 2022 року. 30 вересня 2022 року позивач прибув за адресою вказаною у повідомленні та у присутності працівника поліції зателефонував до свого адвоката, який повідомив, що працівники поліції завчасно його не повідомили про розгляд справи, а тому просив відкласти розгляд справи на 08 год. 05 жовтня 2022 року. Однак, незважаючи на бажання позивача проводити розгляд справи лише у присутності його представника, працівник поліції розглянув справу та виніс спірну постанову, в порушення ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Наведене свідчить про порушення працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та наявність підстав скасування спірної постанови. Аналогічна позиція зазначена у постанові ВС/КАС України від 18 лютого 2021 року (№527/9827/16-а). Крім цього, у п. 7 постанови вказано, що до неї додається відео, однак не зазначено даних про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, всупереч позиції, викладеній у постанові ВС України від 19 лютого 2020 року (справа №524/1284/17). Також, зазначив, що даний світлофор стає видимим, через характерність даної ділянки дороги, із відстані, що менша 50 метрів, а жовтий сигнал світлофора увімкнувся в той час, коли позивач перебував на відстані, що не перевищує 15 метрів до світлофора. З цих підстав позивач просив скасувати зазначену постанову і закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 13 жовтня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 24 жовтня 2022 року о 16 годині, яке, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, відкладено на 28 листопада 2022 року на 16 год.

03 листопада 2022 року представник відповідача подала відзив на позов, зміст якого зводиться до того, що згідно з оскаржуваною постановою 22 вересня 2022 року о 14 год. 32 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «JEEP PATRIOT», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух по вул. Микулинецькій, 122 у м. Тернополі, на сигнал світлофора, що забороняє рух (жовтий), чим порушив вимоги п. 8.7.3 (ґ) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначеними діями позивач не дотримався встановлених вимог Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України, за що працівниками поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, в межах наданих законом повноважень. Доводи позивача про порушення його права на захист, не відповідають дійсності, оскільки 22 вересня працівник поліції, з метою забезпечення права залучення ОСОБА_1 захисника, задовольнив клопотання позивача та переніс розгляд справи на 29 вересня 2022 року, однак 29 вересня 2022 року позивач повторно заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 30 вересня 2022 року, при цьому, жодних зауважень щодо неналежного повідомлення адвоката від позивача не надходило. 30 вересня 2022 року позивач з`явився в УПП в Тернопільській області ДПП для розгляду справи, однак без адвоката, причини його неявки пояснити не зміг та лише після телефонної розмови з ним висловив зауваження щодо неналежного повідомлення адвоката. ОСОБА_1 був двічі повідомлений належним чином, контактних даних свого представника не надав, після задоволення клопотання про відкладення розгляду справи зауважень не висловив, що свідчить про забезпечення відповідачем позивача права на захист. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. На підтвердження зазначеного долучила до відзиву диск з матеріалами відеофіксації.

У судовому засіданні 28 листопада 2022 року заслухано вступне слово сторін та для забезпечення технічної можливості перегляду відеозаписів оголошено перерву до 01 грудня 2022 року до 13 год. 45 хв.

У судовому засіданні 01 грудня 2022 року розпочато дослідження відеозапису, однак у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на всій території України, в тому числі на території Тернопільської області, в розгляді справи оголошено перерву до 14 грудня 2022 року до 15 год. 30 хв.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Пояснив, що починав рух на зелений сигнал світлофора, а на жовтий закінчував проїзд перехрестя. Тому твердження працівників поліції про те, що він проїхав на жовтий сигнал світлофора, не відповідають дійсним обставинам. Наежних доказів вчинення правопорушення відповідачем не надано.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218181 від 30 вересня 2022 року, складеною поліцейським взводу №2 роти №2 УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Солонецьким Борисом Володимировичем, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Як убачається з наданої позивачем копії зазначеної постанови, 22 вересня 2022 року о 14 год. 32 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «JEEP PATRIOT», державний номерний знак НОМЕР_1 , (смт. В.Березовиця/ м. Тернопіль) по вул. Микулинецькій, 122 у м. Тернополі, здійснив рух на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (ґ) ПДР України.

В постанові зазначено, що до неї додається відео з НК 472554/472558.

На відеозаписі з назвою файлу «Тимчій» (долученого представником відповідача до візиву) з нагрудної відеокамери 472554 зафіксовано процес складання 30 вересня 2022 року спірної постанови, однак сам момент порушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, не зафіксований. Водночас, з відеозапису з назвою файлу «Тимчій2» вбачається, що його здійснено 30 вересня 2022 року о 14 год. 32 хв. з відеореєстратора працівників патрульної поліції. Однак спірна постанова містить посилання на відео з нагрудних камер, а не відеореєстратора. Також, слід зазначити, що відеозапису з нагрудної відеокамери 472558, про яку зазначено в постанові, представником відповідача надано не було.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову з таких мотивів.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 8.7.3 (ґ) ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.11 цих Правил водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як зазначив позивач у судовому засіданні, він рухався на зелений сигнал світлофора, а на жовтий закінчував проїзд перехрестя, дотримуючись забезпечення безпеки дорожнього руху.

На спростування зазначеного представник відповідача посилалась лише на відзив, зміст якого зводиться до цитування спірної постанови, норм чинного законодавства та спростування доводів позивача щодо забезпечення йому права на захист. Натомість, із долученого до DVD-диску вбачається, що на ньому мітяться два файли: перший із назвою «Тимчій», на якому зафіксовано факт складання у відділі поліції спірної постанови, другий із назвою файлу «Тимчій2», здійснений з відеореєстратора, який знаходився в автомобілі працівників поліції, однак він не може бути взятий судом до уваги, оскільки посилання на нього у спірній постанові взагалі відсутнє. Водночас, відеозапис з нагрудної відеокамери 472558, на який міститься посилання в постанові, представником відповідача надано не було.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 524/1284/17 та від 27 лютого 2020 року у справі № 344/4629/16-а.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, наданий представником відповідача відеозапис не може бути взятий судом до уваги, оскільки посилання на нього у спірній постанові відсутнє.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення (проступку), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення є, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відео з нагрудних камер 472554/472558. Однак, суду було надано лише відеозапис з нагрудної камери 472554, а відеозапису з нагрудної камери 472558 представником відповідача надано не було.

На відеозаписі 472554 зафіксований лише розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбувався 30.09.2022, однак обставин правопорушення це відео не містить.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який доказів правомірності оскаржуваної постанови, зокрема відеозапису з нагрудної камери 472558, про який зазначено в постанові, не надав, а на відеозаписі з нагрудної камери 472554 зафіксований лише розгляд справи про адміністративне правопорушення, але не факт порушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, вина особи у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватись лише на її поясненнях без наявності інших доказів у справі, відповідачем доказів такого порушення не надано, суд вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218181 від 30 вересня 2022 року неправомірною.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», ЄСПЛ послідовно зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Тому, враховуючи, що відповідачем не доведено наявності події і складу інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що саме по собі є безумовною підставою для задоволення позову, інші наведені у позовній заяві доводи не є істотними та такими, що потребують відповіді суду.

Також відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесений судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 122, 242 246, 250, 255, 257, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218181 від 30 вересня 2022 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218181 від 30 вересня 2022 року, винесену поліцейським взводу №2 роти №2 УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Солонецьким Борисом Володимировичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне рішення суду складено 14 грудня 2022 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

СуддяН. М. Сташків