Справа № 120/15756/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

12 грудня 2022 р. Справа № 120/15756/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що його з 03.01.2019 звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Проте, на день виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 позивачу не проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.01.2019.

Позивач вважає, що невиплата індексації грошового забезпечення вказує на протиправну бездіяльність відповідача та порушує його права і законні інтереси, у зв`язку із чим звернувся з позовною заявою до суду, у якій просить нарахувати та виплатити у період з 01.01.2014 по 03.01.2019 індексацію грошового забезпечення, з урахуванням базового місяця для обчислення індексації - січень 2008 року.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що позивач робить передчасні висновки щодо ненарахування та неплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 01.01.2016. Також зазначає, що з 01.01.2016 по 01.03.2018 виплата індексації грошового забезпечення здійснювалася в межах фінансових ресурсів бюджету. Також зазначає, що сума індексації за квітень 2018 року - листопад 2018 року при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації становить 0,00 грн щомісячно. З грудня 2018 по 03.01.2019 індексація грошового забезпечення виплачена в повному обсязі.

Також відповідач зазначив, що відповідно Постанови №1078, як базовий місяць для обчислення індексації враховується січень 2016 року.

Ухвалою суду від 14.03.2022 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24.10.2022 провадження у справі поновлено за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 02.11.2022 витребувано у Центрального архівного відділу Національної гвардії України інформацію щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, та в разі виплати індексації грошового забезпечення, зобов`язано надати інформацію щодо базового місяця, який застосовувався відповідачем при її нарахуванні та виплаті індексації за вищезазначений період. Також, витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України інформацію щодо того, чи виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 03.01.2019 та в разі виплати індексації грошового забезпечення, зобов`язано надати інформацію щодо базового місяця, який застосовувався відповідачем при її нарахуванні та виплаті індексації за вищезазначений період.

14.11.2022 представником Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на виконання вимог ухвали суду, надано витребувану інформацію.

06.12.2022 від Центрального архівного відділу Національної гвардії України надійшла витребувана інформація.

Відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у адміністративній справі докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та з 03.01.2019 виключений зі списків особового складу відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.01.2019 №2.

У вересні 2021 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.01.2019.

У відповідь на запит відповідач листом від 05.11.2021 №50/08/33-Б-2490 повідомив, що надати інформацію про нараховану індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 2016 надати немає можливості, у зв`язку із передачею фінансових документів до Центрального архівного відділу Національної гвардії України. Щодо нарахування індексації за період з 2017 по 03.01.2019, повідомив, що індексація грошового забезпечення нпроводилася згідно вимог Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Позивач вважає, що невиплата індексації грошового забезпечення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та порушує його права та інтереси, у зв`язку із чим вважає, що з відповідача слід стягнути індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.01.2019 з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січня 2008 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Водночас правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема з копії карток грошового забезпечення позивача, наданих Центральним архівним відділом Національної гвардії України вбачається, що у спірному періоді відповідачем нараховувалась та виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, зокрема у травні-вересні 2014 року, у листопаді-грудні 2014 року, у лютому 2015 року, у червні-серпні 2015 року, у грудні 2015 року, у лютому-грудні 2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з січня 2014 року по квітень 2014 року (включно), у жовтні 2014 року, у січні 2015 року, з березня 2015 року по травень 2015 року (включно), з вересня 2015 року по листопад 2015 року, у січні 2016 року (включно) є протиправною. Як наслідок, відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Що ж до періоду травня-вересня 2014 року, листопада-грудня 2014 року, лютого 2015 року, червня-серпня 2015 року, грудня 2015 року, лютого-грудня 2016 року, то враховуючи, що індексація грошового забезпечення позивачу в цей період виплачувалася, тому підстав задовольняти позов у відповідній частині не має.

Судом також встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 не виплачувалась індексація грошового забезпечення позивача починаючи з 01.01.2017 по 01.03.2018.

Отже, бездіяльність відповідача в частині ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період військової служби з 01.01.2017 по 01.03.2018 є протиправною, а тому задоволенню підлягає й похідна вимога щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Також, досліджуючи правомірність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 03.01.2019 суд зважає на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року в редакції від 24 лютого 2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Відповідно до п. 4 цієї Постанови №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, Постановою № 704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.

Так, як уже наголошувалося судом вище, п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 %. Отже, відповідно до п. 5 вказаного Порядку, проведення індексації грошових доходів населення, індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення не нараховується.

З огляду на зазначене суд вважає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу позивача та, відповідно, інших складових грошового забезпечення, тобто з квітня 2018 року.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року - 100,0%, в червні 2018 року - 100,0%, в липні 2018 року - 99,3%, в серпні 2018 року - 100,0%, в вересні 2018 року - 101,9%, в жовтні 2018 року - 101,7%, в листопаді 2018 року - 101,4%.

Отже величина індексу споживчих цін у період з квітня 2018 року по листопад 2018 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку №1078 порогу індексації у 103%. А тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення у цей період у позивача немає.

При цьому, як свідчать матеріали з грудня 2018 року по 03.01.2019 індексація грошового забезпечення позивача виплачена, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.12.2021 №б/н.

Таким чином правових підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період з 01.03.2018 по 03.01.20219 не має.

Що ж до інших доводів позивача та його вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірний період враховуючи базовий місяць січень 2008 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Суд наголошує на тому, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачу, належить до виключної компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.

До проведення відповідних розрахунків та нарахування не можна стверджувати про його протиправність, у тому числі й з огляду на те, що відповідачем при обчисленні індексації можливо і не буде враховано як базовий місяць січень 2008 року.

Отже, саме в процесі виконання судового рішення, в разі набрання ним законної сили, відповідач в порядку, встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком № 1078, буде визначати базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19. Такої ж позиції дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд, що свідчить ряд постанов від 18.01.2021 у справі № 560/3885/20, від 21.01.2021 у справі № 120/3541/20-а, від 26.01.2021 у справі № 120/3879/20-а, від 16.06.2022 у справі № 120/17094/21-а та інші.

За таких обставин суд доходить висновку, зважаючи, що в межах цієї справи позивачем оскаржується бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 03.01.2019, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача при нарахуванні індексації грошового забезпечення за спірний період враховувати базовий місяць січень 2008 року в цьому разі є передчасними, а тому задоволеними бути не можуть.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2014 року по квітень 2014 року (включно), у жовтні 2014 року, у січні 2015 року, з березня 2015 року по травень 2015 року (включно), з вересня 2015 року по листопад 2015 року, у січні 2016 року, з січня 2017 року по 01.03.2018 року.

Зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2014 року по квітень 2014 року (включно), у жовтні 2014 року, у січні 2015 року, з березня 2015 року по травень 2015 року (включно), з вересня 2015 року по листопад 2015 року, у січні 2016 року, з січня 2017 року по 01.03.2018 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя Мультян Марина Бондівна