Справа № 160/27168/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Віхрової В.С.,
при секретарі Емріх Ю.П.,
представника відповідача Сліпця С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
29.12.2021 Публічне акціонерне товариство «Синельниківська теплоізоляція» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу від 04.10.2021 № Ю-1 «Про сплату боргу (недоїмки) у сумі 993 685, 46 грн.
В обґрунтування правової позиції зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваною вимогою, вказує, що за весь період дії мораторію позивачем був нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 2 034 656,96 грн та перераховано до бюджету 1 386 800,44 грн. Станом на 01.10.2021 позивачем було нараховано ЄСВ у сумі 551 407,71 грн та перераховано бо бюджету 59 409,71 грн. Однак, зазначена вище сума сплати не була врахована ДПС в оскаржуваній вимозі при розрахунку недоїмки та нарахуванні штрафу та пені, що призводить до плутанини у розрахунках з ЄСВ та необґрунтовано збільшує зобов`язання платника податку, у тому числі на незаконно нараховані відповідачем пені та штрафу, так як нарахування ЄСВ та сплата внеску була здійснена товариством в період провадження судової процедури санації ПАТ «Синельниківська теплоізоляція», що виключає право та обов`язок ДПС нараховувати пеню та штраф на недоїмку за податками та зборами, які виникли у товариства в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, як це було зазначено вище. Невчасність та неповнота сплати задекларованої суми єдиного внеску та суми недоїмки за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування обумовлено скрутним фінансовим становищем на підприємстві. Більш того, відповідачем було направлено на адресу позивача вимогу про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (недоїмка) у сумі 1 054 103,76 грн, у т.ч. недоїмка у сумі 964 403,72 грн, штрафи - 27 205,01 грн, пеня - 62 495,03 грн, яка була розрахована відповідачем станом на 30.08.2021. Позивач зазначає, що станом на 30.09.2021 (за один місяць) борг не міг складати 993 685,46 грн. З чого слідує, що відповідач, направляючи на адресу позивача оскаржувану вимогу про сплату боргу з ЄСВ, включив до неї й суму боргу з попередньої вимоги від 06.09.2021, яка оскаржується в судовому порядку, що безпідставно подвоює розмір заборгованості позивача станом на 30.09.2021 та необгрунтовано подвоює розмір штрафу і пені.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.01.2022.
19.01.2022 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання.
В підготовче засідання, призначене на 20.01.2022, представники сторін не прибули. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 08.02.2022.
В підготовче засідання, призначене на 08.02.2022, з`явились представники сторін. Для надання можливості представнику позивача підготувати відповідь на відзив, судом оголошено перерву в підготовчому провадженні до 22.02.2022.
22.02.2022 представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі.
В підготовче засідання, призначене на 22.02.2022, з`явились представники сторін.
16.03.2022 представником відповідача подані додаткові письмові пояснення, в яких вказано, що контролюючий орган не надсилає вимогу про сплату боргу (недоїмки) з угодженою сумою заборгованості двічі, а надсилає узгоджену вимогу лише на суму зростання заборгованості. Станом на 31.08.2021 за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України у ПАТ «Синельниківська Теплоізоляція» заборгованість складала 1054103,76 грн. Керуючись п.3 р. VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція №449) ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформована вимога від 06.09.2021 №Ю-1 на суму 1 054 103, 76 грн., яку направлено на адресу ПАТ «Синельниківська Теплоізоляція» засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто Укрпоштою з позначкою про вручення боржнику особисто під підпис. Керуючись п.3 р. VI Інструкції №449 платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. Так, станом на 30.09.2021 у зв`язку зі зменшенням заборгованості ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №Ю-1 на суму 993 985,46 грн., яку направлено на адресу ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто Укрпоштою з позначкою про вручення боржнику особисто під підпис. Керуючись п.3 р. VI Інструкції №449 у зв`язку зі збільшенням заборгованості ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.12.2021 №Ю-1 на суму 1 084 430,60 грн., яку направлено на адресу ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто Укрпоштою з позначкою про вручення боржнику особисто під підпис. Враховуючи те, що за позивачем станом на 31.09.2021 обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску в розмірі 993 685,46 грн., ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважає, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 року №10-1 на суму 993 685,46 грн. є правомірною.
У вказаних поясненнях представник позивача просила здійснювати розгляд справи в підготовчому засіданні, призначеному на 08.11.2022, без участі представника позивача.
В підготовче засідання, призначене на 08.11.2022, з`явився представник відповідача, представник позивача в підготовче засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представником відповідача подано клопотання про закриття підготовчого провадження.
06.12.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи по суті зі його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.
В судове засідання, призначене на 06.12.2022, прибув представник відповідача, представник позивача в підготовче засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом відкладено розгляд справи по суті на 08.12.2022.
08.12.2022 представником позивача подано клопотання про розгляд справи по суті зі його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.
08.12.2022 представником відповідача подані до суду додаткові письмові пояснення, в яких суд повідомлено, що станом на 07.12.2022 заборгованість ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №Ю-1 складає у сумі 613086,42 грн.
В судове засідання, призначене на 08.12.2022, прибув представник відповідача, представник позивача в підготовче засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Синельниківська теплоізоляція» зареєстроване як юридична особа 25.10.1995 року, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №904/9358/17 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція», введено процедури санації строком на шість місяців до 16.05.2018 року, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів в порядку встановленому ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", призначено керуючого санацією та розпорядника майна.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2021 у справі №904/9358/17 затверджено мирову угоду, укладену 12.05.2021 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Синельниківська Теплоізоляція». Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі № 904/9358/17. Провадження у справі закрито.
Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2021 у справі №904/9358/17 набрала законної сили 15.07.2021.

06.09.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1, якою повідомлено, що станом на 31.08.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» становить 1054103,76 грн, з них недоїмка в сумі 964403,72 грн, штрафи в сумі 27205,01 грн, пеня в сумі 62495,03 грн.

Вказана вимога була оскаржена позивачем в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 08.10.2021 №22935/6/99-00-06-02-01-06 скарга позивача залишена без задоволення, а вимога без змін.

04.10.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1, якою повідомлено, що станом на 30.09.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» становить 993685,46 грн, з них недоїмка в сумі 904126,99 грн, штрафи в сумі 27063,44 грн, пеня в сумі 62495,03 грн.

В подальшому, 02.12.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1, якою повідомлено, що станом на 30.11.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» становить 1084430,60 грн, з них недоїмка в сумі 994872,13 грн, штрафи в сумі 27063,44 грн, пеня в сумі 62495,03 грн.

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1 від 04.10.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Судом встановлено, що підставою для формування оскаржуваної вимоги від 04.10.2021 є наявна в базах податкового органу інформація про суму заборгованості з єдиного внеску у ПАТ «Синельниківська Теплоізоляція» сумі суму 993 685,46 грн, яка виникла у зв`язку з:

1. несплатою єдиного внеску у сумі 892 134,48 грн за найманих працівників згідно самостійно поданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого нарахованого єдиного внеску за період 1 квартал 2021 (січень, лютий, березень) та 2 квартал 2021 року (квітень, травень, червень), а саме за:

- залишок боргу за лютий 2020 року у сумі 22835,38 грн згідно звіту по єдиному внеску № від 17.03.2020, граничний строк сплати 20.03.2020, не сплачено;

- борг за березень 2020 року у сумі 50804,68 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 13.04.2020, граничний строк сплати 20.04.2020, станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за квітень 2020 року у сумі 51580,99 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 13.05.2020, граничний строк сплати 20.05.2020, станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за травень 2020 у сумі 49485,98 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 10.06.2020, граничний строк сплати 22.06.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за червень 2020 року у сумі 44296,08 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 07.07.2020, граничний строк сплати 20.07.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за липень 2020 року у сумі 49066,43 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 13.08.2020, граничний строк сплати 20.08.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за серпень 2020 року у сумі 46222,32 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 15.09.2020, граничний строк сплати 21.09.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за вересень 2020 року у сумі 47873,55 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 09.10.2020, граничний строк сплати 20.10.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за жовтень 2020 року у сумі 48932,26 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 11.11.2020, граничний строк сплати 20.11.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за листопад 2020 року у сумі 51398,83 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 07.12.2020, граничний строк сплати 21.12.2020 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за грудень 2020 року у сумі 55797,58 грн. згідно звіту по єдиному внеску № від 18.01.2021, граничний строк сплати 20.01.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за січень 2021 року у сумі 60643,86 грн. згідно податкового розрахунку за 1 квартал 2021 року № від 21.04.2021, граничний строк сплати 20.02.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за лютий 2021 року у сумі 61882,32 грн. згідно податкового розрахунку за 1 квартал 2021 року № від 21.04.2021, граничний строк сплати 20.03.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за березень 2021 року у сумі 61956,82 грн. згідно податкового розрахунку за 1 квартал 2021 року № від 21.04.2021, граничний строк сплати 20.04.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за квітень 2021 року у сумі 62362,98 грн. згідно податкового розрахунку за 1 квартал 2021 року № від 14.07.2021, граничний строк сплати 20.05.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за травень 2021 року у сумі 62267,29 грн. згідно податкового розрахунку за 1 квартал 2021 року № від 14.07.2021, граничний строк сплати 20.06.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

- борг за червень 2021 року у сумі 64727,13 грн. згідно податкового розрахунку за 1 квартал 2021 року № від 14.07.2021, граничний строк сплати 20.07.2021 станом на 01.09.2021 не сплачено;

2. несплати застосованої штрафної санкції по єдиному внеску у сумі 39055,95 грн та залишок несплаченої пені у сумі 62495,03 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.05.2020 №.

Рішення від 18.05.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску прийнято за порушення термінів сплати єдиного внеску за періоди з червня по листопад 2017 року про нарахування суми штрафної санкції у розмірі 39055,95 грн (20% своєчасно не сплачених сум) та пені у розмірі 145436,37 грн (з розрахунку 0,1% на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу).

У зв`язку з тим, що єдиний внесок, згідно рішення від 18.05.2020 №, був не в повному обсязі сплачений, заборгованість по штрафній санкцій склала у сумі 39055,95 грн та залишок несплаченої пені у сумі 62495,03 грн станом на день формування оскаржуваної вимоги від 04.10.2021.

Вирішуючи справу по суті, суд керується таким.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Приписами частини 11 статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - ПК України), контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи.

Облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом (частина 1 статті 5 Закону №2464-VI).

Стосовно доводів позивача про наявність трьох вимог, в яких визначено одну й ту саму суму єдиного внеску, що свідчить по потроєння боргу позивача, суд зазначає наступне.

Станом на 31.08.2021 за даними інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС України у ПАТ «Синельниківська Теплоізоляція» заборгованість складала 1054103,76 грн.

Керуючись п.3 р. VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція №449) ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформована вимога від 06.09.2021 №Ю-1 на суму 1 054 103, 76 грн., яку направлено на адресу ПАТ «Синельниківська Теплоізоляція» засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто АТ «Укрпошта» з позначкою про вручення боржнику особисто під підпис.

Керуючись п.3 р. VI Інструкції №449 платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

Так, станом на 30.09.2021 у зв`язку зі зменшенням заборгованості ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №Ю-1 на суму 993 985,46 грн., яку направлено на адресу ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто АТ «Укрпошта» з позначкою про вручення боржнику особисто під підпис.

Керуючись п.3 р. VI Інструкції №449 у зв`язку зі збільшенням заборгованості ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.12.2021 №Ю-1 на суму 1 084 430,60 грн., яку направлено на адресу ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто АТ «Укрпошта» з позначкою про вручення боржнику особисто під підпис.

Згідно з п.3 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції №449 податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

В пункті 4 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції №449 зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

Відповідно до пункту 6 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили;

борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 або іншими положеннями Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу,- у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 або іншого положення Закону;

є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі,- у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржувана вимога від 04.10.2021 № Ю-1 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 993 685, 46 грн не може вважатися відкликаною, оскільки сума боргу не була змінена внаслідок її узгодження чи оскарження.

Інструкція №449 чітко визначає підстави, за яких вимога про сплату боргу вважається відкликаною.

Зважаючи на норму Інструкції №449, відповідно до якої вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки), у даному випадку податковий орган був зобов`язаний скасувати оскаржувану вимогу шляхом прийняття відповідного рішення.

Судом встановлено, що такого рішення податковий орган не приймав, а відтак, оскаржувана вимога 04.10.2021 № Ю-1 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 993 685,46 грн підлягає правовій оцінці по суті.

Аналогічне правозастосування викладене у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №806/1802/16 (провадження №К/9901/17852/18).

Також, суд звертає увагу про відсутність потрійного оподаткування одною й тією ж самою сумою боргу, суд вказує на п.7 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції №449, відповідно до якого якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

В даному випадку податкові вимоги за №Ю-1 не були узгоджені, оскільки позивачем здійснювалось судове оскарження вказаних вимог (адміністративна справа №160/23629/21 щодо вимоги від 06.09.2021, та справа, що розглядається щодо вимоги від 04.10.2021), отже судом не встановлено потрійного нарахування суми єдиного внеску за один й той самий період, оскільки жодна з вимог, що передували наступній, на момент їх прийняття не були узгоджені.

Стосовно доводів представника позивача про наявність мораторію у період нарахувань сум єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, що стали складовими оскаржуваної вимоги, суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №904/9358/17 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція», введено процедури санації строком на шість місяців до 16.05.2018 року, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів в порядку встановленому ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", призначено керуючого санацією та розпорядника майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2021 у справі №904/9358/17 затверджено мирову угоду, укладену 12.05.2021 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Синельниківська Теплоізоляція». Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі № 904/9358/17. Провадження у справі закрито.

При цьому, складові оскаржуваної вимоги становлять:

- несплату єдиного внеску у сумі 892 134,48 грн за найманих працівників згідно самостійно поданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого нарахованого єдиного внеску за період 1 квартал 2021 (січень, лютий, березень) та 2 квартал 2021 року (квітень, травень, червень);

- несплату застосованої штрафної санкції по єдиному внеску у сумі 39055,95 грн та залишок несплаченої пені у сумі 62495,03 грн згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.05.2020 №. Вказане рішення прийнято за порушення термінів сплати єдиного внеску згідно звітів по єдиному внеску за періоди з червня 2017 року по листопад 2017 року. Заборгованість була повністю погашена 28.12.2019.

У період початку проведення ліквідаційної процедури відносно позивача правова регламентація умов та порядку відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів забезпечувалася Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №2343-ХІІ від 14.05.1992 (далі - Закон України №2343-ХІІ).

Вказаний Закон втратив чинність на підставі прийняття Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

Таким чином, станом на день прийняття ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №904/9358/17, якою порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів діяв Закон №2343, який підлягає застосуванню у вказаних правовідносинах.

У свою чергу, питання запровадження мораторію та його правового режиму в Законі №2343-ХІІ в редакції від 04.06.2017, регулювалися нормами статті 19 зазначеного закону. Так, згідно з ч.1 ст. 19 цього Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону №2343 протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Частиною 5 ст. 19 Закону №2343 передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

За результатами розгляду адміністративної справи №2340/4157/18 Верховний Суд зробив правовий висновок, який полягає в тому, що встановлена нормою абзацу четвертого частини четвертої статті 12 Закону №2343-ХІІ (в редакції, чинній до 19.01.2013) заборона щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після цієї дати). Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Таке тлумачення норм, якими встановлено правий режим мораторію на задоволення вимог кредиторів, відповідає суті мораторію: він вводиться господарським судом одночасно із порушенням справи про банкрутство, а відтак стосується тих вимог, які мали місце на дату прийняття відповідного рішення судом. Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли (термін виконання яких настав) після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність юридичних наслідків запровадженого мораторію щодо погашення заборгованості за грошовими зобов`язаннями диференціюється в залежності від того, чи таке зобов`язання є поточним, чи конкурсним.

Суд дійшов висновку, що заборона застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань, і не поширюється на поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника. Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/3106/18 (ЄДРСР 91702661), що відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України належить врахуванню.

Суд звертає увагу позивача, що як Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так і Кодексом України з процедур банкрутства, який є чинним станом на день розгляду справи судом, передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, зокрема, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування (ч. 5 ст. 19 Закону №2343 та ч.5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, позивачем невірно трактуються положення ч. 5 ст. 19 Закону №2343 та ч.5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки дія мораторію не поширюється на вимоги поточних кредиторів, зокрема, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а відтак на такі суми можуть нараховуватись штрафні санкції та пеня, оскільки дія мораторію не поширюється.

За наслідками розгляду поданих документів та надавши оцінку доводам позивача та відповідача, судом встановлено, що 04.10.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області правомірно сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1, якою повідомлено, що станом на 30.09.2021 заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» становить 993685,46 грн, з них недоїмка в сумі 904126,99 грн, штрафи в сумі 27063,44 грн, пеня в сумі 62495,03 грн.

Проте, 08.12.2022 представником відповідача подані до суду додаткові письмові пояснення, в яких суд повідомлено, що станом на 07.12.2022 заборгованість ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 №Ю-1 складає у сумі 613086,42 грн.

Таким чином, відповідачем підтверджено часткову сплату ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» сум боргу з єдиного внеску, про яку зазначено позивачем в поясненнях від 07.11.2022. Суд не досліджує питання правомірності зарахування сплачених сум коштів, оскільки вказане не є предметом спору, та приймає позицію сторін про наявність часткової сплати боргу.

Відтак оскаржувана вимога від 04.10.2021 №Ю-1 підлягає скасуванню на суму сплачених позивачем коштів у розмірі 380 599,04 грн (993685,46 грн - 613086,42 грн), оскільки станом на день розгляду справи судом борг на вказану суму за позивачем перестав існувати.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 14905,30 грн., що документально підтверджується квитанцією від 29.12.2021.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 14905,30 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 5708,73 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» (вул. Кирпична, 13, м. Синельникове, Дніпропетровська область, 52500, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49600, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 04.10.2021 № Ю-1 «Про сплату боргу (недоїмки)» в частині нарахованої суми єдиного внеску у розмірі 380 599 грн 04 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» сплачену суму судового збору у розмірі 5708 грн 73 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 грудня 2022 року.

Суддя В.С. Віхрова