Справа № 460/33817/22
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2022 року м. Рівне №460/33817/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., розглянувши адміністративну справу за позовом

Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ,
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (далі - позивач) звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивач просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Синюк І.В. від 16.09.2022 ВП №68868026 про накладення штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн 00коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.04.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №6886806 на виконання рішення суду від 25.11.2021 у справі №460/33817/22. Надалі державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника з підстав невиконання без поважних причин рішення суду. Спірна постанова про накладення штрафу винесена без врахування відсутності у боржника реальної можливості виконати рішення суду з причин, що від нього не залежать, оскільки повне виконання рішення суду можливе лише за умови виділення коштів з Державного бюджету та надходження їх на рахунки позивача.

Ухвалою суду від 10.10.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду документа про сплату судового збору.

Позивач недоліки усунув. Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), призначено розгляд справи на 23.11.2022, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

21.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким спірна постанова винесена згідно з вимогами чинного законодавства, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, а тому підстави для її скасування відсутні.

Судове засідання 23.11.2022 відкладено на 30.11.2022 для надання можливості позивачу ознайомитися з відзивом на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.11.2022 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 .

28.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою посилання відповідача на способи і порядок, передбачені законодавством, не відповідає фактичним діям державного виконавця.

У судовому засіданні 30.11.2022 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити повністю. Судом перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Заслухавши представників сторін, розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

25.04.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження №68868026 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 у справі №460/5510/21.

01.08.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому провадженні №68868026 сформовано для позивача вимогу про негайне надання інформації щодо виконання зазначеного рішення із підтверджуючими документами.

04.08.2022 Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив Відділ примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) рішень про те, що повне виконання рішення суду щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня на користь ОСОБА_1 буде здійснено після виділення коштів Державного бюджету та надходження їх на рахунки позивача.

09.08.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника, Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, штрафу в розмірі 5100грн.

Листом №08-5374 від 03.09.2022 Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стан та можливість виконання рішень суду у зазначеній категорії справ, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №902 від 26.08.2021, якою затверджено "Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду".

16.09.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника, Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, штрафу в розмірі 10200грн.

Вважаючи постанову про накладення штрафу у розмірі 10200грн протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 63 Закону №1404, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Постановою Кабінету Міністрів України №902 від 26.08.2021, затверджено "Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду" (далі - Порядок №902).

Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення виконання рішень суду" (далі - бюджетні кошти), для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 3 Порядку №902, головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат (пункт 4 Порядку №902).

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку № 902 бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів: забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Згідно з пунктами 7, 8, 9, 10 Порядку №902, черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.

Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку (далі - списки).

Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

Регіональні органи соціального захисту населення розподіляють бюджетні кошти між районними органами соціального захисту населення та центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, сформованої відповідно до черговості.

Нацсоцслужба розподіляє бюджетні кошти між територіальними органами з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі за списками, сформованими на підставі рішень.

Боржник перераховує кошти стягувачу відповідно до визначених пріоритетності та черговості виконання рішень (списків).

Під час визначення потреби в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень на наступний місяць обов`язково враховується залишок непогашених грошових зобов`язань за рішеннями під час формування боржником окремих списків на наступний місяць.

Боржник бере бюджетні зобов`язання та проводить платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 16.07.2018 у справі №811/1469/18.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, необхідно встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини.

Накладення штрафу є заходом покарання, а тому можливість накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

У постанові від 31.03.2021 у справі №360/3573/20 Верховний Суд зазначив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом спору у цій справи є правомірність винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника, відтак невиконання без поважних причин боржником рішення суду, невжиття заходів з метою виконання рішення суду, є суттєвою обставиною, яка впливає на правильність вирішення спору.

Судом встановлено, що на виконання Порядку №902, Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради подано до Департаменту соціальної політики Рівненської обласної державної адміністрації інформацію про потребу в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань які виникли на підставі рішень на користь стягувача КПВК 2501290 "Забезпечення виконання рішень суду" станом на 08.06.2022.

Тобто, боржником сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку, до якого включено рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 у справі №460/5510/21.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Суд зауважує, що боржник перераховує кошти стягувачу відповідно до визначених пріоритетності та з дотриманням черговості виконання рішень (списків).

При цьому, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №826/721/16 у пункті 44 якої зазначено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом.

Зважаючи на те, що Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради виконано конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення, тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

При ухвалені рішення суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (частина 2 статті 139 КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, у цьому спорі суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України виступає відповідач, який видав постанову про накладення штрафу на позивача, а тому частина 2 статті 139 КАС України не підлягає застосуванню при розподілі судових витрат.

Відтак, згідно з частиною 1 статті 139 КАС України сплачена сума судового збору у розмірі 2481 гривень підлягає стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Синюк І.В. від 16.09.2022 у виконавчому провадженні №68868026 про накладення штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути на користь Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) судовий збір у розмірі 2481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (вул.Соборна, буд.12, м.Рівне, 33028; ідентифікаційни код юридичної особи 03195441).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (вул.Замкова, буд.29, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 43317547).

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення складено 09 грудня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар