Справа № 200/4259/22
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року Справа№200/4259/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення індексації грошового забезпечення у фіксованій величині, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Дяченка Олексія Володимировича, за допомогою сервісу «Електронний суд», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.11.2018 року включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 3979,31 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року по 23.11.2018 року включно в сумі 34362,00 гривень відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Позов обґрунтований тим, що позивач з 11.08.2016 по 23.11.2018 проходив військову службу у Кальміусько ІНФОРМАЦІЯ_2 та був зарахований на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, вказує позивач, у період проходження ним військової служби нарахування індексації грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі.

Зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі № 200/9911/20-а зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року.

На виконання зазначено рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 31.03.2021 нарахував та виплатив на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 28.02.2018 включно в сумі 65 411, 95 грн (з урахуванням утриманого військового збору 1,5 %).

При цьому, вказує позивач, сума нарахованої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4 258, 75 грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що за період з 01.03.2018 по 23.11.2018 відповідачем нараховано тільки поточну індексацію грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% в сумі 0, 00 грн, що є порушенням.

Стверджує що, відповідачем в порушення абзаців 3, 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» не виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 3 979, 31 грн в місяць на загальну суму 34 885, 28 грн.

У зв`язку із вищенаведеним позивач звернувся до суду з цим позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 12 вересня 2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення індексації грошового забезпечення у фіксованій величині до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовується, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Попереджено відповідача, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати суду: довідку щодо розміру виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 23.11.2018 із зазначенням місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) та індексації у фіксованій величині; контррозрахунок суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 23.11.2018 включно із застосуванням фіксованої величини 3979,31 грн. в місяць у загальній сумі 34 362,00 грн.

Ухвалою від 10 листопада 2022 року суд повторно зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 надати суду: довідку щодо розміру виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 11.08.2016 по 23.11.2018 із зазначенням місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) та індексації у фіксованій величині; контррозрахунок суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 23.11.2018 включно із застосуванням фіксованої величини 3979,31 грн. в місяць у загальній сумі 34 362,00 грн. Встановлено ІНФОРМАЦІЯ_1 п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для її виконання шляхом надання (надіслання) суду витребуваних доказів (пояснень) засобами електронного зв`язку (е-mail: ). Звернуто увагу учасників справи на те, що режим роботи суду, на період воєнного стану, передбачає направлення всіх процесуальних документів через особистий кабінет в підсистемі Електронний суд, роз`яснено, що у разі неможливості користування підсистемою «Електронний суд» процесуальні документи необхідно надсилати на офіційну електронну адресу суду: (з обов`язковим підписанням всіх документів кваліфікованим електронним підписом).

Станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надійшло.

Проте, на виконання вимог ухвали суду від 10 листопада 2022 року відповідач надав суду клопотання в якому вказав, що відповідні документи було надано до відзиву на адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_4 який було направлено до Донецького окружного адміністративного суду 20.09.2022 року через систему «Електронний суд», а також просив долучити до матеріалів справи витребувані судом документи.

Суд констатує, що доказів на предмет направлення відзиву на позов по цій справі та витребуваних судом доказів ухвалою від 12 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем не надано.

Будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення процесуальних строків, встановлених нормами КАС України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, - від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку із чим суд розглядає дану адміністративну справу на підставі наявних матеріалів справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України та учасником бойових дій, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 та посвідченням УБД.

Згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_6 ) № 24 від 11.08.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 11.08.2016 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

23.11.2018 року позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) № 237 від 23.11.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року в адміністративній справі №200/9911/20-а визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 11.08.2016 року по 23.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 11.08.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 23.11.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.08.2016 року по 23.11.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 11.08.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 23.11.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відповідно до розрахунку виплати індексації грошового забезпечення згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року по справі № 200/9911/20-а за період з 11 серпня 2016 року по 23 листопада 2018 року:

- серпень 2016 року (21 день) сума нарахованої індексації становить 1 835,84 грн, виплачено 1 835, 84 грн;

- вересень 2016 року сума нарахованої індексації становить 2 710,05 грн, виплачено 2 710, 05 грн;

- жовтень 2016 року сума нарахованої індексації становить 2 710,05 грн, виплачено 2 710, 05 грн;

- листопад 2016 року сума нарахованої індексації становить 2 710,05 грн, виплачено 2 710, 05 грн;

- грудень 2016 року сума нарахованої індексації становить 3 177,60 грн, виплачено 3 177, 60 грн;

- січень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 177,60 грн, виплачено 3 177, 60 грн;

- лютий 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 177,60 грн, виплачено 3 177, 60 грн;

- березень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 360,00 грн, виплачено 3 360, 00 грн;

- квітень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 360,00 грн, виплачено 3 360, 00 грн;

- травень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 536,40 грн, виплачено 3 5360, 40 грн;

- червень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 730,06 грн, виплачено 3 730, 06 грн;

- липень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 730,06 грн, виплачено 3 730, 06 грн;

- серпень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 730,06 грн, виплачено 3 730, 06 грн;

- вересень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 896,78 грн, виплачено 3 896, 78 грн;

- жовтень 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 896,78 грн, виплачено 3 896, 78 грн;

- листопад 2017 року сума нарахованої індексації становить 3 896,78 грн, виплачено 3 896, 78 грн;

- грудень 2017 року сума нарахованої індексації становить 4 258,75 грн, виплачено 4 258, 75 грн;

- січень 2018 року сума нарахованої індексації становить 4 258,75 грн, виплачено 4 258, 75 грн;

- лютий 2018 року сума нарахованої індексації становить 4 258,75 грн, виплачено 4 258, 75 грн;

- березень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- квітень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- травень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- червень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- липень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- серпень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- вересень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- жовтень 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн;

- листопад 2018 року сума нарахованої індексації становить 0,00 грн, виплачено 0, 00 грн.

Разом нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 11 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 65 411, 96 грн.

Не погоджуючись із тим, що відповідачем не здійснено виплату індексації за період з 01 березня 2018 року по 23 листопада 2018 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі по тексту - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі по тексту - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види відповідного грошового забезпечення підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

У частині 5 статті 2 Закону № 1282-XII вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 1282-XII порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації цих положень Закону України № 1282-XII Кабінет Міністрів України постановою затвердив Порядок № 1078, яким затверджено Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 пункту 4 Порядку № 1078).

Статтею 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Кечко проти України від 08.11.2005 зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення).

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічна правова позиція висловлена й Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 червня 2019 року у справі № 825/1987/17.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Крім того суд зазначає, що звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Аналогічного змісту викладена позиція у постановах Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17 та від 19.06.2019 у справі № 825/1987/17, від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, від 05.02.2020 у справі № 825/565/17.

Відтак, у березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів у військовослужбовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Згідно абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078, у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідачем не спростовано, що відповідно до копії картки особового рахунку за 2018 рік грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року (нараховане в березні 2018 року відповідно до п. 8 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260) складає 9 705, 60 грн., а саме:

Посадовий оклад - 930, 00 грн.,

Оклад за військовим званням - 115, 00 грн.

Надбавка за вислугу років 209,00 грн.

Надбавка за виконання особливо важливих завдань 627, 00 грн.

Премія 4 185,00 грн.

Щомісячна додаткова грошова винагорода (60 %) 3 639,60 грн.

Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року (нараховане в квітні 2018 року відповідно до п. 8 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260) складає 10 189, 44 грн., а саме:

Посадовий оклад 3 810, 00 грн.

Оклад за військовим званням 1 200, 00 грн.

Надбавка за вислугу років 1 503, 00 грн.

Надбавка за виконання особливо важливих завдань 651,30 грн.

Премія 3 025, 14 грн.

Грошовий дохід позивача збільшився на: 10 189, 44 9 705, 60 = 483, 84 грн.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762, 00 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253, 30 % .

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і ділиться на 100.

1 762, 00 грн. * 253, 30 % / 100 = 4 463, 15 грн.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463, 15 грн. - 483, 84 грн. = 3 979, 31 грн.

Отже, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 до визначеної (згідно з абзацами 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

Тобто, відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати фіксовану суму індексації грошового забезпечення, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року по справі № 816/1728/16.

При цьому відповідач проводив індексацію грошового забезпечення позивача без застосування вказаної фіксованої суми індексації, тим самим допустивши протиправну бездіяльність.

Відновленням порушеного права позивача є стягнення на його користь різниці між належним розміром індексації грошового забезпечення та вже виплаченим відповідачем розміром індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.09.2019, що становить 34 362, 00 грн.

Суд повністю погоджується з наведеним позивачем розрахунком розміру недоотриманої суми індексації грошового забезпечення за вказаний період, оскільки він повністю відповідає вказаним вище нормам Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та встановленим судом обставинам справи.

Суд вважає, що саме стягнення вказаного розміру індексації грошового забезпечення, буде ефективним та дієвим способом захисту порушених прав позивача та омине в подальшому будь-які зловживання з боку відповідача під час виконання даного рішення суду. Також вказаний спосіб відновлення порушення прав позивача не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, оскільки судом встановлено фактичне порушення з боку відповідача норм чинного законодавства під час проведення індексації грошового забезпечення позивача і діюче законодавство не визначає для роботодавця альтернативу для поведінки, а лише чітко визначає механізм нарахування індексації, який відповідач порушив.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що він як роботодавець при виплаті позивачу визначеної судом індексації грошового забезпечення, повинен здійснити відрахування обов`язкових податків та зборів встановлених для військовослужбовців.

Щодо вимоги позивача про подання звіту щодо виконання рішення суду, суд зауважує на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач від сплати судового збору в силу пунктів 1, 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений, враховуючи приписи статті 139 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення індексації грошового забезпечення у фіксованій величині, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.11.2018 року включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.11.2018 включно у розмірі 34 362, 00 (тридцять чотири тисячі триста шістдесят дві) гривні 00 коп. із відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 08 грудня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров