Справа № 381/1717/22
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Осаулової Н.А.

за участю секретаря судових засідань Гапонової А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Фастів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до заступника командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві капітана поліції Ситника Бориса Юрійовича. Суб`єктивний склад даної справи неодноразово змінювався. Ухвалою суду від 21.11.2022 року замінено неналежних відповідачів на Департамент патрульної поліції (далі відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою заступника командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві капітана поліції Ситника Б.Ю. серії ЕАО № 5348039 від 23.10.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 ПДР України не порушував. Докази вчинення правопорушення відсутні. Позивач має право на керування транспортним засобом на підставі відповідного посвідчення, про що він повідомив поліцейського та надав йому відповідні документи.

Тому, позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серії ЕАО № 5348039 від 23.10.2022 року та стягнути з відповідача на користь позивача 496,20 грн. сплаченого судового збору та 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що постанову було винесено, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, а можливість визнання дій інспектора протиправними не передбачено ст. 286 КАС України. Крім того, представник відповідача зазначила, що розмір витрат на правову допомогу є завищеним. Тому, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За умовами ч. 1 ст. 194 КАС України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, суд постановив проводити розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 29.06.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09.09.2022 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом; відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві, заступника командира 3-ї роти, 4-го батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві капітана поліції Ситника Б.Ю. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

17.10.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року замінено неналежних відповідачів на Департамент патрульної поліції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 23.10.2022 року заступником командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві капітаном поліції Ситника Б.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5348039 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн. (а.с. 6).

Як вказано у даній постанові, 23.10.2022 року о 10:22 год. в м. Києві по вул. Братиславська, 43, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz A160», р.н. НОМЕР_1 , у порушення п. 2.1а ПДР України, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1а ПДР України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Як вбачається із посвідчення водія, ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами категорії В та С (а.с. 9).

Докази того, що при собі 23.02.2022 року такого посвідчення ОСОБА_1 не мав у матеріалах справи відсутні.

Водночас, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними з огляду на наступне.

Згідно ст.ст. 213, 217 КУпАП визначено певні орган (посадові особи), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення та у межах наданих ним повноважень.

У відповідності до ст. 221 КУпАП в повноваження суду не передано можливість розгляду справ за ч. 2 ст. 126 КУПАП, а це питання належить до компетенції органів поліції.

Під час розгляду вказаної справи відповідач, був уповноваженим на вчинення дій по нагляду за дотримання ПДР України.

Відтак, підстав для визнання дій відповідача протиправними суд не вбачає, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу варто зазначити наступне.

П. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З метою отримання професійної правової допомоги, ОСОБА_1 , уклав з адвокатом Возним М.В. договір про надання правової допомоги від 13.06.2022 року (а.с. 10).

За умовами п. 4.1. договору, вартість послуг, які надає адвокат, зазначається у додатковій угоді до договору, яка є його невід`ємною частиною. Сума вартості послуг сплачується в момент підписання договору.

У акті виконаних робіт від 02.12.2022 року зазначено перелік наданих послуг адвокатом, витрачений на це час та вартість кожної послуги на загальну суму 5 000,00 грн. Сторони підтвердили сплату таких послуг та відсутність претензій щодо їх виконання.

Ч. 5 та ч. 7 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У той де час, додаткову угоду за умовами п. 4.1. договору від 13.06.2022 року, у якій закріплено вартість кожної послуги, які надає адвокат, до справи долучено не було.

Акт виконаних робіт не являється такою угодою, а тому, у задоволенні клопотання сторони позивача про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

При цьому, як вбачається із акту від 02.12.2022 року, у переліку наданих послуг адвокатом зазначено складання нових редакцій позову та клопотання про заміну неналежного відповідача. Суд зауважує, що стягнення таких витрат зі сторони відповідача є неприпустимим, оскільки сторона позивача не була позбавлена можливості подати первісний позов до належного відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 19, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 194, 205, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 126, 245, 280, 283 КУПАП, Правилами дорожнього руху України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5348039 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про визнання дій протиправними, - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 496,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст.ст.286, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Департамент патрульної поліції, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя: Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 05.12.2022 року