Справа № 127/21503/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/21503/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковбаса Ю.П.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

08 грудня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАВ № 534489 від 18.09.2022, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до ГУНП у Вінницькій області, про скасування постанови серії БАВ №534489 від 18.09.2022, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5, 6ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказує, що 18 вересня 2022 року інспектором СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Яровенком С.М. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно Постанови водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault» модель «Mascott», реєстраційний номер НОМЕР_1 з непристебнутим ременем пасивної безпеки та начебто не виконав вимоги дозвільного знаку 3.3 ПДР. До того ж, в Постанові вказується, що у водія був пошкоджений номерний знак, який не представляється можливим розгледіти символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 534489 від 18.09.2022 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1500.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1500 грн. та прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що судом першої інстанції при вирішені вимоги щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу Адвоката зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та судом допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

05 грудня 2022 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у якому представник вказує на неспівмірність заявленого позивачем гонорару та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 18.09.2022 інспектором СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Яровенком С.М., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 534489, з огляду на те, що 18.09.2022 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Renault Mascott», р/н НОМЕР_1 у якого пошкоджений номерний знак, керував автомобілем з не пристебнутим ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5, 6ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Не погоджуючись із застосуванням адміністративного стягнення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, а також те, що даний позов задоволено частково, суд доходить висновку про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 1500 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 КАС України колегія суддів не переглядає рішення суду першої інстанції в задоволеній частині, з огляду на те, що рішення в цій частині ніким не оскаржується.

З огляду на зазначене колегія суддів переглядає правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення лише в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Так, з матеріалів справи встановлено, що адвокат Сопрун В.В., який представляючи інтереси ОСОБА_1 просив стягнути з ГУНП у Вінницькій області як розпорядника бюджетних асигнувань, на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

В підтвердження зазначеного судом встановлено, що 20.09.2022 року між Адвокатом та Позивачем укладено договір про надання правничої допомоги № 654/24 (далі - Договір).

Відповідно до положень п. п. 1.1., 1.2. Договору Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати професійну правничу (правову, юридичну) допомогу Мадюді Т.1. в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, зокрема: надавати консультації та роз`яснення з правових питань, в інтересах клієнта складати та подавати заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру, представляти інтереси клієнта у судах під час здійснення судочинства, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, а також перед державними та приватними виконавцями, як представник сторони у виконавчому провадженні, здійснювати захист прав, свобод і законних інтересів клієнта, в тому числі як особи, яка притягається та/або притягнена до адміністративної відповідальності.

Відповідно до детального опису робіт (надання послуг) в період з 20.09.2022 по 04.10.2022 Адвокат надав Позивачу наступні послуги:

- консультування, попереднє вивчення матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції (1 год. 30 хв.);

- підготовка та подання позовної заяви (3 год. 30 хв.).

Враховуючи витрачений Адвокатом час на надання Позивачу професійної правничої допомоги (5 год.) та вартість однієї години допомоги, яка становить 1000 гри., загальна вартість винагороди (гонорару) становить 5000 грн.

Згідно із п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як передбачено п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно із ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищезазначене на встановлені в справі обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, їх складність слід зменшити суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 1500 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.