Справа № 320/7866/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року № 320/7866/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до

Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 05.08.2022 №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв??язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29.07.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вона звернулась до пенсійного органу в інтересах своєї неповнолітньої доньки із заявою про призначення пенсії у зв?язку з втратою годувальника, оскільки її батько - ОСОБА_3 з 10.03.2022 вважається зниклим безвісти за особливих обставин на території Бучанського району Київської області за час тимчасової окупації району та перебуває в державному реєстрі розшуку як зникла безвісті особа, однак спірним рішення їй було відмовлено у призначенні пенсії з підстав не надання витягу з Реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. На думку позивача вказана відмова є протиправною, оскільки на даний час Реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин знаходиться на стадії розробки, внаслідок чого відомості щодо зниклих осіб до такого реєстру не вносяться.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання якої є: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою №3250- від 27.06.2022.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області 05.08.2008.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 з 10.03.2022 вважається зниклим безвісти за особливих обставин на території Бучанського району Київської області за час тимчасової окупації району та перебуває в державному реєстрі розшуку за Броварським районним управлінням поліції ГУ НП в Київській області як зникла безвісті особа, оперативно-розшукова справа №07/108-2022 від 07.07.2022 (довідка Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області від 22.08.2022 №8113/109/1300/03) про що 28.06.2022 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження 0001306).

29.07.2022 ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв?язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування"

Рішенням від 05.08.2022 №38 пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 . Підставою відмови зазначено: не надання заявницею витягу з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин з зазначенням інформації про безвісно зникнення годувальника ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що позивач звернулась до Уповноваженого з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин щодо надання витягу з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, і листом від 25.08.2022 №22/Д-4639-26-2884 їй було повідомлено, що на даний час Реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин знаходиться на стадії розробки, внаслідок чого відомості щодо зниклих осіб до такого реєстру не вносяться.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з цим позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім встановлених законом випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пунктом 3 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. У членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Згідно із частиною першою статті 38 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Як було встановлено судом, 29.07.2022 ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв?язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування"

Рішенням від 05.08.2022 №38 пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 . Підставою відмови зазначено: не надання заявницею витягу з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин з зазначенням інформації про безвісно зникнення годувальника ОСОБА_3 .

Суд не погоджується з вказаним рішенням пенсійного органу, оскільки відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV у членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Судом встановлено, що інформація про безвісне зникнення ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань була внесена 28.06.2022.

При цьому, з відповідною заявою до відповідача про призначення пенсії позивач звернулась в інтересах своєї неповнолітньої доньки 29.07.2022, тобто через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що спірне рішення є протиправним внаслідок чого підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пенсія по втраті годувальника за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам чи піклувальникам.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

При обранні способу захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини суд ураховує, що сама Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на національний суд відповідальність за здійснення правосуддя.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

За таких обставин суд вважає за доцільне з метою належного захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 05.08.2022 №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов?язання Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв?язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29.07.2022.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246,250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 05.08.2022 №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29.07.2022.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.