Справа № 540/1727/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/1727/21
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року (суддя Дубровна В.А., м. Херсон, повний текст рішення складений 16.11.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку (збільшенні) мінімального розміру пенсії позивачці в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом починаючи з 1 січня 2021 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (підвищення) та виплату мінімального розміру пенсії позивачці в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний Бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, починаючи з 1 січня 2021 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позов.

На думку апелянтки суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам про те, що з урахуванням досягнення 65-річного віку та наявності страхового стажу, що складає 39 років 05 місяців 10 днів, мінімальний розмір пенсії позивачки повинен зрости з 2000 грн. (5000 грн. х 40%) до 2400 грн. (6000 грн. х 40%).

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданих скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (1 категорія) відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

20 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою, у якій просила провести перерахунок (збільшення) пенсії у зв`язку з тим, що з 1 січня 2021 року підвищено мінімальну заробітну плату, що є підставою для підвищення мінімального розміру пенсії на 40 % особам, які досягли 65 років та мають страховий стаж 30 років жінки, враховуючи частину другу статі 56, статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ГУПФУ розцінив зазначену заяву як звернення за роз`ясненнями із питань про перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 28 Закону №1058, листом від 16.02.2021 року за №873-351/С-02/8-2100/21 повідомило заявницю: "Розмір пенсії по інвалідності складає 2100,00 грн., у тому числі:

- 1224,48 грн. основний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 33 Закону №1058 (2448,96 х 50%);

- 170,82 грн. додаткова пенсія особам з інвалідністю за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (зі змінами);

- 373,70 грн. доплата до мінімальної пенсійної виплати відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 03.10.2017 №2148 (до 1769,00 грн.);

- 331,00 грн. доплата до 2100,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 01.04.2020 №251.

За розрахунками розмір Вашої пенсії за Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" становитиме більший за отримуваний за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

14 грудня 2020 року Ви звернулись до Фонду із заявою про перерахунок з пенсії по- інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на Чорнобильської АЕС, обчислену відповідно до Закону №1058 за матеріалами пенсійної справи на пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (1 категорія) відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розмір Вашої пенсії з 14 грудня 2020 року складає 2116,72 грн., у тому числі:

- 1945,90 грн. основний розмір пенсії відповідно до п.11 Порядку (1769,00 грн х 110%);

- 170,82 грн. додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із пунктом13 Порядку. Даний перерахунок призвів до збільшення загального розміру Вашого пенсії. Пенсія нараховується та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України".

Вважаючи відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

У відзиві на позов ГУПФУ зазначило, що позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені у зв`язку із відсутністю достатнього страхового стажу у 30 років передбаченого частиною другою статті 28 Закону №1058.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому рішення суду мотивовано тим, що страховий стаж позивачки відповідно до вимог абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить лише 29 років 04 місяці 18 днів, що не дає їй права на отримання доплати до пенсії згідно пункту 3 постанови КМУ №251.

Крім того, розмір пенсії позивачки за віком для обчислення пенсії по інвалідності з 01.01.2020 склав 2448,96 грн., що є більшою, ніж 2400,00 грн., а відтак не надає їй права на доплату до мінімального розміру пенсії, яка встановлюється тим 65-річним непрацюючим пенсіонерам, у яких основний розмір пенсії не досягає 2400,00 грн (6000,00 грн. х 40%).

Також суд зауважив, що за заявою ОСОБА_1 пенсія, обчислена за нормами загального Закону №1058-IV, була переведена з 14.12.2020 року на пенсію по III групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (1 категорія), обчислену за спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та склала 2116,72 грн., що є більшою, ніж за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку позивачка отримувала до 14.12.2020 року.

Надаючи правову оцінку законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання правомірності дій пенсійних органів під час призначення та виплати пенсії в меншому розмірі, ніж відповідний прожитковий мінімум, було предметом розгляду Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №148/625/17, обставини якої є подібними, Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов наступних висновків:

"Частиною першою статті 28 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-ІV) визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

Частиною другою названої статті передбачено, що за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, наведеними нормами встановлено право на отримання особою мінімальної пенсії за віком за умови виконання двох умов - досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу. Поєднання вказаних умов передбачає об`єктивно обґрунтоване застосування механізму загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з позицій настання визначених страхових ризиків (непрацездатність за віком) та економічної забезпеченості функціонування самоврядної солідарної системи фінансування (страхового стажу як періоду (строку) сплати страхових внесків для капіталізації страхової системи).

Недосягнення пенсійного віку зумовлює відмову у призначенні пенсії за відсутністю відповідного права, а наявність страхового стажу меншої тривалості тягне визначення мінімальної пенсії у розмірі пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (ч.3 ст.28 Закону №1058-ІV).

У свою чергу, частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закон №1058-ІV, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. №22-1, пунктом 4.3 якого передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.01.2021 року про перерахунок (підвищення) та виплати з 01.01.2021 року пенсії рішення про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії не приймалось, чим фактично допущено протиправну бездіяльність.

Таким чином висновок суду першої інстанції про правомірність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах є такий, що не відповідає дійсним обставинам справи.

З урахуванням відсутності відповідного рішення відносно позивачки колегія суддів вважає, що її позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління щодо відмови в здійсненні перерахунку (збільшенні) мінімального розміру пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок її пенсії є передчасним, оскільки до прийняття пенсійним органом відповідного рішення такій спір не може бути предметом судового розгляду.

При цьому доводи ГУПФУ про розгляд заяви позивачки в порядку Закону України "Про звернення громадян", а не як заяви про перерахунок пенсії через її невідповідність встановленому зразку, передбаченому Порядком №22-1, колегія суддів розцінює як надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів заявниці.

Ретельно дослідив зміст зазначеної заяви, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 7), колегія суддів дійшла висновку, що її зміст безспірно свідчить про звернення позивачки до ГУПФУ саме із заявою про перерахунок пенсії, а не з метою реалізувати передбачене нормами Законом України "Про звернення громадян" загальне право направляти звернення органу державної влади.

Що стосується доводів ГУПФУ про відсутність у позивачки достатнього страхового стажу у 30 років, передбаченого частиною другою статті 28 Закону №1058-ІV, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з відзиву на позов, позивачці у березні 1992 року було призначеного пенсію по інвалідності згідно до Закону України від 28.02.1991 №796-XIІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-XIІ), зі зниженням пенсійного віку. Її страховий стаж складає 39 років 05 місяців 10 днів, з них 29 років 04 місяці 18 днів наявний страховий стаж та 10 років 22 дні - період з дня встановлення інвалідності до досягнення віку передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV (ст. 24 Закон №1058-ІV).

Так, у пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ зазначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, за цим Законом для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер.

За приписами частини другої статті 27 Закону №1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Так, у пункті 2 статті 56 Закону №796-ХІІ чітко зазначено, що громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, мають право, саме на пенсію і, саме в повному розмірі.

Розмір пенсії за віком визначений у статті 27 Закону №1058-ІV, згідно з якою передбачено формулу для визначення розміру пенсії, умови обчислення розміру пенсії та встановлений максимальний її розмір.

Частиною першою статті 33 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

За приписами абзацу восьмого частини другої наведеної статті, непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком (частина друга статті 28 Закону №1058-ІV).

Отже, можна зробити висновок, що стаття 28 Закону №1058-ІV передбачає повний розмір пенсії - як от мінімальний розмір пенсії за віком (за умови набуття відповідного стажу роботи), та неповний розмір пенсії - розмір, пропорційний наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком (за умови наявності страхового стажу меншої тривалості).

Проте громадянам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, враховуючи пільги щодо обчислення стажу роботи (служби), встановлені у статті 56 Закону №796-ХІІ, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, цим Законом надано право на пенсію в повному розмірі.

Аналізуючи наведені норми права у подібних відносинах колегія суддів Верховного Суду у постанові від 25 лютого 2020 року у справі №344/9747/17 дійшла правового висновку, що громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, мають право на пенсію в повному розмірі - у розмірі не меншому за мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону №1058-ІV, - розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений законом.

Таким чином твердження відповідача про відсутність у позивачки достатнього страхового стажу у 30 років, передбаченого частиною другою статті 28 Закону №1058-ІV, є помилковими.

Згідно частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням встановленого судом апеляційної інстанції порушення відповідачем вимог чинного законодавства в частині неприйняття рішення про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії, колегія суддів, з метою ефективного захисту прав позивачки вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та у відповідності до частини першої статті 9 КАС України зобов`язати ГУПФУ розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2021 року про перерахунок (підвищення) пенсії, із прийняттям відповідного рішення з урахуванням вищенаведених висновків.

Таким чином доводи апеляційної скарги позивачки знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2021 року про перерахунок (підвищення) пенсії із прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків апеляційного суду.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.6 ст.12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов