Справа № 462/3845/22
Суддя: Пилип'юк Г. М.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3845/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді - Пилип`юк Г.М.,

за участю секретаря Дмитрук Р.-А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор УПП у Львівській області інспектор Ковалюк Тетяна Ярославівна про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД №151522 від 22.07.2022 року, посилаючись на те, що даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 22.07.2022 року о 12.25 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив обмеження швидкості більш як на 34 км/год, а також керував транспортним засобом без полісу страхування. Вказує, що розгляд даного правопорушення відбувався на місці, позивач пояснив що рухався в межах дозволеної швидкості, зазначив, що покази приладу є недопустимими доказами (через тримання його в руках), інших доказів не надали. Також пояснив, що без вчинення особою ДТП у поліцейських немає підстав для перевірки полісу, окрім того, позивач має статус учасника бойових дій і він звільнений від обов`язку мати такий поліс, цивільну відповідальність на себе бере Моторно транспортне страхове бюро України. Інспектор неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, порушив норми процесуального права, не надавши позивачу реалізувати своє право на отримання правової допомоги, відповідач не надав достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності правопорушення.

Відповідач Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП на позовну заяву надав відзив, відповідно до якого вважають, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam № 008453 та підтверджується роздруківкою з цього пристрою. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 року № UA-TR/011 241-18 Rev.0.який дійсний до 26.12.2028 року. Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/25198 від 11 січня 2022 року, виданого Державним підприємством «Укрметртестстандарт», вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС008453 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018. Окрім того, відповідно до листа ДП «Всеукраїнського державного науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №22-38/49 від 01.10.2019, в змісті якого зазначено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM, належить до ручних засобів вимірювання швидкості та конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання та фіксації швидкості руху транспортних засобі. Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення стягнення за частиною першою ст. 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених є обгрунтованим, навіть коли факт порушення інших правил дорожнього рухуне знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до листа із РСЦ МВС України в Івано-Франківській області, встановлено, що згідно баз даних єдиного державного реєстру ТЗ МВС України, автомобіль «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, чорного кольору, з 26.05.2018 року по даний час перебуває у власності громалянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформація про належного користувача даним автомобілем в сервісних центрах МВС України відсутня. Разом з тим, згідно бази МТСБ України, поліс на транспортний засіб «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 станом на 22.07.2022 рік відсутній. Оскільки позивач не являється ні власником, ні належним користувачем автомобіля «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 , то відповідно до п.п. 2.4. «а» ПДР, керуючи даним автомобілем був зобов`язаний пред`явити для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що не встановлено будь-яких порушень з боку інспекторів патрульної поліції при здійсненні вимірювання швидкості руху автомобіля позивача та фіксації правопорушення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скерував відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.3ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступного висновку..

Судом встановлено, що постановою серії БАД №151522 від 22.07.2022 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП в якій вказано, що 22.07.2022 року о 11.34 год. на автодорозі, 1-10, 133 км. У с. Глибока, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 81 км/год. чим перевищив швидкість руху в населеному пункту на 31 км/год., та керував ТЗ без полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 122 КУпАП Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Швидкість вимірювалась приладом TruCam № 008453.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано фотокартку та відеозапис із лазерного приладу TruCam ІІ ТС008453 від 22.07.2022. З вказаних матеріалів фото та відеофіксації вбачається, що транспортний засіб марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год., швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості TruCam ІІ № 008453.

При цьому, матеріали відео та фото фіксації не містять зображень водія під час руху транспортного засобу зі швидкістю 81 км. /год.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Враховуючи положення ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" N 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", а лист ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 N22-38/49 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак " 5.70"), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону N 580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку " 5.70" лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Згідно ст. 13.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Рішенням Конституційного суду України від 23.12.2014 р. №1-рп-2014 надано роз`яснення змісту статті13.1, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: В аспекті конституційного звернення положення п.13.1 ст.13 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам Ш групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 , 05.02.2021 р. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни і дійсне до 01.03.2024 року. /а.с.9/

Відповідно до ст. 245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів, наданих заперечень на позов та досліджених доказів.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили встановити достовірність порушенням позивачем правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 241,244,246,268,271,286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліці, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор УПП у Львівській області інспектор Ковалюк Тетяна Ярославівна про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №151522 від 22.07.2022 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість), 20 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржене, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г. М. Пилип`юк