Справа № 640/25980/20
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 640/25980/20

адміністративне провадження № К/990/12988/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

секретар судового засідання Драга Р.В.,

за участю представника відповідача Воловоденко Ю.Т.

розглянув у судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Самер Плюс» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021 (суддя - Качур І.А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 (головуючий суддя Грибан І.О., судді: Беспалов О.О., Парінов А.Б.) у справі №640/25980/20.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Самер Плюс» (далі - ТОВ «Самер Плюс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому, з урахуванням збільшення та уточнення позовних вимог, просило суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області) від 21.04.2020 № , 10.09.2020 № та від 30.09.2020 №; зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Самер Плюс» у розмірі 11326945,00 грн. (5,349140,00 грн. + 2429020,00 грн. + 3548785,00 грн.), у відповідності до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України; зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити ТОВ «Самер Плюс» з переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 21.04.2020 № , від 10.09.2020 № та від 30.09.2020 № . Зобов`язано ГУ ДПС у Київській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Самер Плюс» у розмірі 11 326 945,00 грн. (5 349 140,00 грн. + 2 429 020,00 грн. + 3 548 785,00 грн.), у відповідності до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, рішення ГУ ДПС у Київській області оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

У доводах касаційної скарги ГУ ДПС у Київській області зазначає, що суди при вирішенні даного спору врахували надані позивачем видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, платіжні доручення без надання оцінки дійсного змісту господарської операції та доказів, які мають підтверджувати її здійснення.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, заслухавши пояснення представника відповідача, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Самер Плюс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, якою встановлено порушення ТОВ «Самер Плюс» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та п. 5 розділу V Порядку № 21 в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку, у зв`язку з чим ТОВ «Самер Плюс» не має права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 11 326 945,00 грн.

За результатами перевірки складено акти від 15.06.2020 № 339/10-36-04-02/42221461, від 14.08.2020 №378/10-36-04-02/42221461, від 07.09.2020 №414/10-36-04-02/42221461 та винесені податкові повідомлення-рішення від 21.04.2020 № , 10.09.2020 № та від 30.09.2020 №, яким зазначено про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування у загальному розмірі 11 326 945,00 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів, 200.1, 200.2 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Судами встановлено, між ТОВ «Самер Плюс» (за контрактом - покупець) та Компанією OMEGA DN sp. z о.о. (за контрактом - продавець) укладений контракт від 20.01.2020 № OMEGA-2020, відповідно до умов якого продавець продає та здійснює поставку господарських товарів (за контрактом - товар) в асортименті у відповідності до інвойсу, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Відомості щодо поставлених товарів містяться у митних деклараціях та інвойсах, що підтверджується матеріалами справи. Сплата позивачем податку на додану вартість, нарахованого на поставки товару, на загальну суму 11 326 945,00 грн., підтверджується виписками та платіжними дорученнями.

Контролюючим органом під час проведення перевірки не встановлено обставин щодо несплати позивачем податку на додану вартість при поданні митних декларацій.

При вирішенні даного спору суди обґрунтовано не взяли до уваги доводи контролюючого органу про відсутність трудових ресурсів у позивача, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), що не виключає можливості реального господарської операції, а основні та транспортні засоби можуть перебувати на праві оренди або лізингу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність формування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до частини першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 341, 344, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі №640/25980/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова