Справа № 1540/4030/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 1540/4030/18

адміністративне провадження № К/9901/28621/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Білоуса О.В.,

суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

секретар судового засідання - Носенко Л.О.,

за участю: представника позивача - Середи В.Ю.,

представника відповідача - Бутрик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року (Головуючий суддя: Токмілова Л.М.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року (Головуючий суддя Єщенко О.В., судді: Семенюка Г.В., Шляхтицький О.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ТОВ «Фінсервіс Пром» (далі - Товариство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 31.07.2018 року № про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 23 360 231 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 1 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року про виправлення описки, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 31.07.2018 року №.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 19 грудня 2018 року апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області повернуто скаржнику.

11 березня 2021 року ГУ ДПС в Одеській області подало до суду першої інстанції заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду 1 листопада 2018 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом позову у цій справі була протиправність рішення контролюючого органу про відмову платнику у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у розмірі 23 360 231 грн. Під час відповідної перевірки було встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) протягом січня-лютого 2017 року є імпорт синтетичного полотна, біжутерії, швацької фурнітури, бірки та іншого з Китаю, Тайваню, Кореї, Туреччини - залишки. Крім того, згідно аналізу Реєстру податкових накладних встановлено, що послуги зі зберігання товару ТОВ «Фінсервіс Пром» придбавало у ТОВ «Завод «Полімер» тільки до липня 2017 року, а в подальшому такі послуги відсутні, у тому числі щодо перевезення продукції. Документальне підтвердження залишків відповідної продукції, послуг зі зберігання та послуг з транспортування товару ТОВ «Фінсервіс Пром» не надавались.

У лютому 2021 контролюючим органом отримано інформацію, яка свідчила, що у період з січня 2017 року по лютий 2017 року на відповідні розрахункові рахунки Товариству надходили кошти у вигляді оплати за поставку товарно-матеріальних цінностей за укладеними договорами із суб`єктами господарювання на загальну суму 37 890 565,27 грн, у тому числі ПДВ 6 315 094,20 грн. В свою чергу, ТОВ «Фінсервіс Пром» задекларовано за відповідний період податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 3 751 898 грн.

Згідно аналітичної довідки, яка складена ГУ ДПС в Одеській області за наслідками одержаної інформації, в порушення приписів п.187.7 ст.187, п.п.201.1, 201.7 ст.201 ПК України ТОВ «Фінсервіс Пром» не відображено податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період січень2017 року грудень 2020 року у сумі 2 256 196,2 грн.

Таким чином, за звітний період квітень 2017 року ТОВ «Фінсервіс Пром» заявлено суму ПДВ до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок у банку у розмірі 23 360 231 грн за відсутності визначення у податковій звітності за попередні періоди зобов`язань з ПДВ у зв`язку з реалізацією товару у загальному розмірі 6 315 094,2 грн. Відсутність належного підтвердження факту зберігання товарно-матеріальних цінностей на складських приміщеннях ТОВ «Фінсервіс Пром», що встановлено за актом перевірки, а також враховуючи факт надходження коштів на рахунки підприємства, за яким у відповідності до ст.187 ПК України виникають податкові зобов`язання з ПДВ, що не були задекларовані платником, нівелює правом на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

З огляду на викладене, ГУ ДПС в Одеській області вважає, що встановлений факт реалізації ТОВ «Фінсервіс Пром» товарно-матеріальних цінностей згідно одержаної інформації про рух коштів на рахунку підприємства, не задекларування відповідних сум ПДВ у складі податкових зобов`язань, є нововиявленою обставиною, яка має вагомий вплив на всебічне та об`єктивне вирішення даної справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року, заяву ГУ ДПС в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду 1 листопада 2018 року у справі №1540/4030/18 задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду 1 листопада 2018 року у справі №1540/4030/18 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року, Товариство подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду 1 листопада 2018 року відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Фінсервіс Пром», згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90).

За даними копій електронних митних декларацій, ТОВ «Фінсервіс Пром» протягом січня-лютого 2017 року придбавало продукцію (синтетичні полотна, біжутерію, швацьку фурнітуру, бірки та ін.) з Китаю, Тайваню, Кореї, Туреччини.

Відповідно до п.200.10 ст.200 розділу V ПК України та в порядку ст.76 Глави 8 розділу ІІ ПК України співробітниками ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ від 19.05.2017 року №, яку поновлено (визнано податковою звітністю) 16.07.2018 року на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 року у справі №815/3086/17.

За результатами камеральної перевірки складено акт №20286/15-32-12-03/40874863 від 16.07.2018 року.

Згідно акту камеральної перевірки, аналізом відображення показників даних податкової звітності з податку на додану вартість від 19.05.2017 року № встановлено відхилення, а саме причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) протягом січня-лютого 2017 року є імпорт синтетичного полотна, біжутерії, швацької фурнітури, бірки та інше з Китаю, Тайваню, Кореї, Туреччини - залишки.

Аналізом баз ЄРПН встановлено, що послуги зі зберігання ТОВ «Фінсервіс Пром» придбавало у ТОВ «Завод «Полімер» до липня 2017 року, в подальшому послуги зі зберігання відсутні, а також відсутні послуги з перевезення продукції. Документальне підтвердження залишків відповідної продукції, послуг з її зберігання, послуг із транспортування ТОВ «Фінсервіс Пром» не надавались.

З урахуванням наведених обставин контролюючим органом визначено, що ТОВ «Фінсервіс Пром» на момент проведення камеральної перевірки не встановлено використання відповідної продукції (синтетичного полотна, біжутерії, швацької фурнітури, бірки та інше з Китаю, Тайваню, Кореї, Туреччини) в оподаткованих операціях. Крім цього, відповідна продукція не приймала участі у проведенні експортних операціях (фактичний перетин кордону України відсутній) та внесена до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ (згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2017 року на загальну суму ПДВ у розмірі 23 360 231 грн.).

Вищезазначене свідчить про відсутність завершення господарських операцій з придбання та реалізації продукції в адресу нерезидентів або резидентів України та унеможливлює право на відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок підприємства ТОВ «Фінсервіс Пром» по декларації з ПДВ за квітень 2017 року - тобто відсутній факт використання у господарській діяльності.

Так, камеральною перевіркою встановлено, що в порушення п.п.184.8 ст.184, п.200.1 ст.200, абз. б) п.200.4 ст.200 ПК України та п.п.4 та 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, ТОВ «Фінсервіс Пром» не має права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за квітень 2017 року) в розмірі 23 360 231 грн.

На підставі виявлених порушень ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.07.2018 року № про відсутність у Товариства права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 23 360 231 грн.

23.12.2020 року Національним антикорупційним бюро України складено рішення №02-229/44004 щодо розкриття ПАТ «Банк Восток» інформації відносно операцій ТОВ «Фінсервіс Пром» на рахунках, відкритих у відповідній банківській установі.

24.12.2020 року Національним антикорупційним бюро України складено рішення №02-229/44232 щодо розкриття АТ «Кредобанк» інформації відносно операцій ТОВ «Фінсервіс Пром» на рахунках, відкритих у відповідній банківській установі.

Листами від 11.01.2021 року №229/486-02 АТ «Кредобанк» та від 14.01.2021 року №229/719-00 ПАТ «Банк Восток» Національному антикорупційному бюро України надано запитувану інформацію, яка була скерована на адресу ГУ ДПС в Одеській області листом 28.01.2021 року №0434-231/2730.

Вищезазначені рішення та листи отримані Головним управлінням ДПС в Одеській області 03.02.2021 року.

11.02.2021 року Головне управління ДПС в Одеській області отримало лист Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 09.02.2021 року №0434-231/4247 про інформацію щодо руху коштів на банківському рахунку ТОВ «Фінсервіс Пром», відкритому у АТ «КІБ».

Згідно аналізу інформації з банківських рахунків, відкритих ТОВ «Фінсервіс Пром» у ПАТ «Банк Восток» № НОМЕР_1 , у АТ «Кредобанк» № НОМЕР_2 та у АТ «КІБ» №2039, на відповідні рахунки у період з січня 2017 року по лютий 2017 року надходили кошти в якості оплати за поставку товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 37 890 565,27 грн., з якої сума ПДВ складає 6 315 094,20 грн.

При цьому, ТОВ «Фінсервіс Пром» за період з січня 2017 року по лютий 2017 року задекларував податкових зобов`язань з податку на додану вартість саме на суму 3 751 898 грн.

Заявляючи у декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року до бюджетного відшкодування 23 360 231 грн., суми ПДВ у змісті податкових зобов`язань за поставлені товарно-матеріальні цінності Товариством не враховувались.

Суди першої та апеляційної інстанції, вважаючи вказані обставини нововиявленими, заяву ГУ ДПС в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду 1 листопада 2018 року задовольнили.

Колегія суддів Верховного Суду вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст.361 КАС України визначено вичерпаний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд же судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи (ч.3 ст.361 КАС України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст.361 КАС України).

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (т.б. коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова ж обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Тобто, нововиявлені обставини це юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

При цьому, слід зауважити, що такі обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показами свідків тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Отже, істотні для справи обставини це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм процесуального закону та враховуючи доводи відповідача, підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, в даному випадку є істотні обставини (яким відповідач вважає рішення Національного антикорупційного бюро України від 23 та 24 грудня 2020 року та лист Національного антикорупційного бюро України від 28.01.2021 року №0434-231/2730, виписки з банківських р/рахунків Товариства), що не були і не могли бути йому (та суду) відомі на час розгляду даної справи (тобто станом на 01.11.2018 року).

За приписами п.2 ч.4 ст.368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

При цьому, скасовуючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2018 року, суди першої та апеляційної інстанції обмежились наданням оцінки лише вказаній обставині та не надали оцінки всім обставинам справи у взаємозв`язку із обставиною, яку вони вважали нововиявленою.

Відповідно до ч.4 ст.246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Згідно із ч.5 ст.368 КАС України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами частини другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою), підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 3, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінсервіс Пром» задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 08 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх