Справа № 160/4615/22
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2022 року Справа № 160/4615/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Фермерського господарства «Максимум-2007» про зобов`язання вчинити певні дії,
Державна Екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі ДЕІ Придніпровського округу, позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить повністю зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг під час якого Фермерським господарством Масимум-2007 за адресою: провулок Пушкіна, 1-Б, с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин:
- на території тракторної бригади відкритий майданчик для зберігання сільгосптехніки 1 од.; в приміщенні майстерні встановлений котел твердопаливний індивідуального виготовлення; зварювальний пост -1од.; зерносклади -2 од.; гараж з двома боксами для зберігання автотранспорту; місце зберігання мінеральних добрив; самохідна зерноочисна машина ОВС-25; протруювач зерна; навантажуючий пристрій Тукан, зернонавантажувач, зерноочисна машина Pektus, ємність для зберігання пального (об`ємом 9,6 кубічних метрів) та патрубок роздачі паливо роздавальної колонки (1 од.);
- територія СТФ утримання свиней до повного усунення порушень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатом проведення планового заходу ФГ «Масимум-2007» щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 02.12.2021р. №481/2.5-7/21 встановлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме: експлуатація джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Виявлені порушення, на думку позивача, можуть створити загрозу життю та/або здоров`ю людей. Отже, позивач вважає, що подальша експлуатація об`єкта є неможливою до усунення недоліків, зазначених в акті від 02.12.2021р. №481/2.5-7/21
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 19.07.2022р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
На вказану адресу у матеріалах справи, яка збігається у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідачу направлена ухвала суду від 19.07.2022р., що підтверджується конвертом-повернення з позначкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
Враховуючи, що ухвала суду є різновидом судового рішення, а відповідно до ст.251 КАС України та ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою або судовим рішенням, які не вручені адресату з незалежних від суду причин, вважаються врученими.
В ухвалі суду від 19.07.2022 року відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та доказів по справі не скористався.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 26.11.2021р. по 02.12.2021р. на підставі наказу ДЕІ Придніпровського округу від 26.10.2021р. №1744, направлення №4-1372-25 від 27.10.2021р. проведено планову перевірку ФГ «Масимум-2007» за адресою: пров. Пушкіна, 1-Б, с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області.
Актом перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 02.12.2021р. №481/2.5-7/21 встановлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема в частині забруднення атмосферного повітря, а саме: під час візуального обстеження підприємства за адресою: пров. Пушкіна, 1-К Павлоградський район, Дніпропетровська область виявлено обладнання, яке є джерелом утворення викидів, а саме: на території тракторної бригади: відкритий майданчик для зберігання сільгосптехніки 1 од.; в приміщенні майстерні встановлений котел твердопаливний індивідуального виготовлення; зварювальний пост -1од.; зерносклади -2 од.; гараж з двома боксами для зберігання автотранспорту; місце зберігання мінеральних добрив; самохідна зерноочисна машина ОВС-25; протруювач зерна; навантажуючий пристрій «Тукан», зернонавантажувач, зерноочисна машина «Pektus», ємність для зберігання пального (об`ємом 9,6 кубічних метрів); патрубок роздачі палива роздавальної колонки (1 од.); на території ФГ «Масимум-2007» утримання свиней для огляду державні інспектори навколишнього природного середовища ДЕІ Придніпровського округу не допущені.
Проте, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на вищезазначені джерела відсутній, інвентаризація викидів забруднюючих речовин не проведена.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон України №877).
Відповідно до ст.1 Законом України №877 державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з ч.1 та 6 ст.7 Законом України №877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості, зокрема, як дату складення акта.
Частиною 7 ст.7 Закону України №877 встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до ч.1 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264 до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, належить:
- обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин;
- надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992р. №2707 (далі - Закон України №2707) підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
Згідно зі ст.12 Закону України №2707 господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Статтею 1 Закону України №2707 визначено, що:
- атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень;
- охорона атмосферного повітря - система заходів, пов`язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів;
- забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища;
- забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища;
- викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин;
- норматив якості атмосферного повітря - критерій якості атмосферного повітря, який відображає гранично допустимий максимальний вміст забруднюючих речовин в атмосферному повітрі і при якому відсутній негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища;
- джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Статтею 11 Закону України №2707 визначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч.6 ст.11 Закону України №2707).
Надаючи оцінку доводам позивача, суд виходить із того, що повністю зупинення виробництва (виготовлення), реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг може бути господарська діяльність, пов`язана з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Згідно ст.11 Закону України №2707 викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров`я.
У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.
Статтею 12 Закону України №2707 встановлено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
До повноважень позивача, відповідно до ч.1 ст.20-2 Закону України №1264, належить обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.
Законом України №877 передбачений вичерпний перелік заходів реагування, які застосовуються за рішенням суду, ухваленого за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю), а саме: 1) повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) продукції; 2) повне або часткове зупинення реалізації продукції; 3) повне або часткове зупинення виконання робіт; 4) повне або часткове зупинення надання послуг.
При цьому, вказаними нормативними актами передбачено право органу державного нагляду (контролю), у разі необхідності вжиття інших заходів реагування ніж звернення до суду із відповідним позовом, протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) скласти припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звернутися у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що складення припису та звернення до суду із позовом щодо повного або часткового припинення виробництва - це два різних засоби реагування органу державного нагляду, які застосовуються окремо.
В свою чергу, повне або часткове зупинення виробництва є більш суворим заходом реагування за винесення припису.
Аналогічний висновок закріплений в рішенні Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №816/1349/16 та від 10.12.2020 у справі №560/1370/19.
Захід реагування у вигляді повного зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг - є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.
При обранні такого заходу реагування позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування такої загрози. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність такої загрози внаслідок забруднення довкілля.
Застосування заходів реагування є відповідним заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Як вбачається з акта перевірки, встановлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема в частині забруднення атмосферного повітря, а саме:
на території тракторної бригади: відкритий майданчик для зберігання сільгосптехніки 1 од.; в приміщенні майстерні встановлений котел твердопаливний індивідуального виготовлення;зварювальний пост -1од.; зерносклади -2 од.; гараж з двома боксами для зберігання автотранспорту; місце зберігання мінеральних добрив; самохідна зерноочисна машина ОВС-25; протруювач зерна; навантажуючий пристрій «Тукан», зернонавантажувач, зерноочисна машина «Pektus», ємність для зберігання пального (об`ємом 9,6 кубічних метрів); патрубок роздачі палива роздавальної колонки (1 од.);
на території ФГ «Масимум-2007» утримання свиней для огляду державні інспектори навколишнього природного середовища ДЕІ Придніпровського округу не допущені.
Проте, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на вищезазначені джерела відсутній, інвентаризація викидів забруднюючих речовин не проведена.
Отже, ці вказані порушення, які зазначені в акті, на думку позивача, мають негативні наслідки у вигляді забруднення навколишнього середовища.
Позивач посилається на те що, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній, інвентаризацію викидів забруднюючих речовин не проведено.
Фактично, має місце ситуація, в якій позивач не отримав доказів того, що підприємство здійснювало викиди забруднюючих речовин в навколишнє природне середовище.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час проведення візуального обстеження підприємства за адресою: пров. Пушкіна, 1-Б, с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області виявлено обладнання, яке є джерелом утворення викидів, проте, не було вчинено відповідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування, чи дійсно ФГ «Максимум-2007» здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Отже, лише візуальне спостереження не є доказом та не може бути підставою для застосування крайнього заходу у вигляді повного зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг ФГ «Максимум-2007».
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, що вимоги повністю зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин ФГ «Максимум-2007» відповідають принципу пропорційності, тобто дотриманню необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована дія.
Отже, відображені в акті перевірки порушення, не свідчать про загрозу життю та здоров`ю людей. Також, негативні наслідки від них не описані в акті перевірки.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Згідно п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.
Згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Фермерського господарства «Максимум-2007» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя Г. В.Кадникова