Справа № 260/2684/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/2684/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позов до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати Наказ № 14 від 13 березня 2022року, виданий Військовою частиною НОМЕР_2 (код НОМЕР_4 ), в частині зарахування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ;

2) розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-8).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 березня 2022 року Військовою частиною НОМЕР_2 було видано Наказ № 14 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 на посаду солдата сапера, ВОС 166662. Вважаючи, вищевказаний Наказ таким, що винесено з грубим порушення існуючого порядку зарахування на військову службу, зокрема при його винесенні не було дотримано вимоги спеціального закону, що врегулює питання комплектування підрозділів сил територіальної оборони, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.21, 22).

У подальшому представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов не визнає, вважає, що в задоволенні такого має бути відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю (а.с.25-28).

Позивач скористався своїм правом та надав суду відповідь на відзив (а.с.35-37).

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено, що 13 березня 2022 року Військовою частиною НОМЕР_2 було видано Наказ за № 14 (по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 на посаду сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу, ВОС 166662 (а.с.29).

Дані обставини справи також підтвердженні записом на сторінці восьмій військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , виданого 22 квітня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Аналогічне передбачене п.1. ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правовою основою зазначеного обов`язку є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про збройні сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до пункту 21 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Даний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 воєнний стан вводився на строк 30 днів з 05:30 24.02.2022р.

Пунктом 1 Указу Президента України від 14.03.2022р. № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022р. № 2119-ІХ строк воєнного стану в Україні продовжений з 05:30 26.03.2022р. на 30 діб.

Пунктом 1 Указу Президента України від 18.04.2022р. № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022р. № 2212-ІХ строк дії воєнного стану продовжений з 05:30 25.04.2022р. на 30 діб.

Пунктом 1 Указу Президента України від 17.05.2022р. № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022р. № 2263-ІХ строк дії воєнного стану продовжений з 05:30 25.05.2022р. на 90 діб.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти суверенної України на підставі частини 2 статті 102, п.п. 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України Указом Президента України від 24.02.2022р. № 69/2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію. Пунктом 2, цього Указу постановлено мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва.

Відповідно до п.8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 р. № 154 щодо виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Рішення щодо призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 приймалося ІНФОРМАЦІЯ_2 , на який законом покладений обов`язок визначити придатність особи до військової служби та наявність або відсутність юридичних і фактичних перешкод для такого призову, визначених законом.

Як зазначає позивач, він проходив медичний огляд для встановлення його придатності/непридатності за станом здоров`я до військової служби. Твердження позивача в позовній заяві, що цієї процедури він не проходив, і одночасно його посилання на нібито недотримання норм Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 p. за № 1109/15800, які в даному випадку є суто формальними. Навпаки, як вбачається з наявним в матеріалах справи доказів, позивач не надав жодного належного, достовірного та допустимого доказу, що він страждає на захворювання які б унеможливлювали його призов на військову службу.

Видаючи оспорюваний наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , відповідач виходив з того, що направляючи особу до військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснені всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу. Відповідач не мав права не зарахувати позивача до особового складу військової частини НОМЕР_2 , адже мав беззаперечні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу, повідомленні ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до чинного законодавства в оборонній та мобілізаційній сферах.

Крім того, згідно абзацу 2 пункту 2.8 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в Збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, зареєстровано ним в Міністерстві юстиції України 12 червня 2022 року за № 611/25388 зарахування до списків військової частини прибулого особового складу є іменні списки команд, приписи та документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

У свою чергу пунктом 9 зазначеного Положення на ІНФОРМАЦІЯ_3 покладено здійснення призову громадянами на військову службу. У розумінні п.п.97-98 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2021 року за № 100 формування зазначених команд і їх списків покладено районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, командування Військової частини НОМЕР_2 не могло відмовити в зарахуванні позивача до особового складу даної військової частини.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що кожна зі сторін повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. Згідно статей 73-75 КАС України докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Пункти 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України вимагають від позивача навести виклад обставин, на яких він ґрунтує свої вимоги до відповідача. Однак, позивач не обґрунтував із посиланням на належні, допустимі, достовірні та достатні докази у чому конкретно полягає порушення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів з боку відповідача.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про основи національного спротиву» визначено, що комплектування органів військового управління, військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється:
1) у мирний час військовослужбовцями за контрактом та за призовом особами офіцерського складу;

2) в особливий період військовослужбовцями за контрактом, за призовом особами офіцерського складу та територіальним резервом.

Військова частина НОМЕР_2 належить до Сил територіальної оборони Збройних Сил України і на її діяльність поширюється в тому числі, дія Закону України «Про основи національного спротиву», як спеціального закону.

У відповідності до вимог абзацу 6 частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що резервісти це особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час в особливий період.

Згідно пункту 1 Структури військового резерву людських ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 607 (далі - Структура), військовий резерв людських ресурсів складається з:

1) резервістів, які у добровільному порядку уклали контракти на проходження служби у військовому резерві або були зараховані в обов`язковому порядку до оперативного резерву в особливий період;

2) військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах СБУ та підрозділах Служби зовнішньої розвідки;

3) громадян, зокрема членів (учасників) громадських об`єднань, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки та оборони держави.

Пунктом 2 Структури військовий резерв людських ресурсів поділяється за призначенням на:

- оперативний резерв;

- мобілізаційний людський резерв;

- громадський резерв.

Пунктом 3 Структури визначено, що оперативний резерв за черговістю залучення поділяється на:

1) резерв першої черги, що включає резервістів та військовозобов`язаних (переважно з досвідом участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях), призначених для доукомплектування органів військового управління, військових частин та підрозділів бойового складу Збройних Сил, органів управління, військових частин та підрозділів інших утворених відповідно до законів України військових формувань; а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку (далі - інші військові формування);

2) резерв другої; черги, що складається з резерву: нарощування та територіального резерву.

Резерв нарощування включає резервістів та військовозобов`язаних, призначених для комплектування органів військового управління, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, які не увійшли до бойового складу Збройних Сил, зокрема тих, що формуються в особливий період (стратегічних резервів), військових навчальних закладів, установ та організацій, нових органів управління, військових частин та підрозділів інших військових формувань.

Територіальний резерв включає резервістів та військовозобов`язаних, призначених для комплектування військових частин, підрозділів територіальної оборони.
Посилання Позивача на аспект призначення на посаду за військово-обліковою спеціальністю для проходження служби за мобілізацією, що відрізняється від військово-облікової спеціальності військової служби в запасі не заслуговують на увагу, адже перебувають поза предметом доказування в даній справі.

Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 13 березня 2022 року за №14 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 відповідає вимога Законів України «Про основи національного спротиву», «Про військовий обов`язок та військову службу», Структури військового резерву людських ресурсів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 р. № 607.

За таких обставин правових підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець