Справа № 400/12183/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 р. № 400/12183/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська область, 08500, вул. Ярославська, 40, м.Київ 71, 04071 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 20.10.2021 року № 61; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-2), в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №61 від 20 жовтня 2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 05 листопада 2021 року призначити, провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.06.1979 року по 06.06.1979 року у Керченській автобазі Кримського авто тресту, з 04.07.1979 року по 07.07.1983 року на судні Загранплавання, з 17.11.1983 року по 07.01.1985 року у риболовецькому колгоспі, з 25.03.1985 року по 11.04.1986 року у тресті «Спецстрой№2», з 25.04.1986 року по 23.09.1987 року у Локомотивному депо ст. Комсомольськ, з 24.09.1987 року по 06.04.1988 року у кооперативному кафе «Малахит», з 10.05.1988 року по 03.04.1989 року у Комсомольському Горкоопторге, з 25.05.1989 року по 21.10.1989 року та з 28.05.1990 року по 15.10.1990 рік у радгоспі ім. Шевченко, з 15.10.1990 року по 15.04.1991 року у Шевченківській загальноосвітній школі - інтернат.

Ухвалою від 07.12.2021р. суд відкрив провадження за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.260 КАС України (без виклику сторін в судове засідання).

В обґрунтування позову позивач вказала те, що відповідачем-2 неправомірно винесено рішення про відмову в призначення йому пенсії за віком з підстав того, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж. Відповідач в своєму рішенні вказав, що трудова книжка позивача містить помилки в записах про місце роботи, а сама трудова книжка заповнена з помилками. Позивач вважає таку відмову необгрунтованою, оскільки його страховий стаж, що не був зарахований відповідачем-2 до страхового стажу при призначенні пенсії за віком, підтверджений крім трудової книжки, довідками з архіву та відповідними наказами наданими позивачем до справи. Позовні вимоги позивач просив задовольнити в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відзиві на позов вказало, що у відповідача-1 відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці позивача міститься помилка в імені позивача, де вказано ім`я « ОСОБА_2 », а згідно паспорту позивача, його ім`я « ОСОБА_2 ». В задоволенні позову ОСОБА_1 відповідач-1 просив відмовити повністю.

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, станом на час розгляду справи відзиву на позов не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки є зареєстрованим в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В той же час, 24.02.2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України. Указом Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Суд розглянув справу з урахуванням воєнного стану на території України та Миколаївської області.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

12.10.2021р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

На момент звернення до відповідача пенсійний вік позивача визначений статтею 26 Закону № 1058, становить 62 роки 11 місяців.

20.10.2021 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області розглянуто заяву позивача від 12.10.2021 та додані до неї документи та прийнято рішення № 61, яким було відмовлено в призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років, визначеного статтею 26 Закону № 1058.

Зокрема, рішенням від 20.10.2021р. позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи за записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.04.1976р. , та не враховані відповідачем-2, оскільки на титульній сторінці трудової книжки невірно вказано ім`я заявника (позивача) «Мераби», що не співпадає паспорту та не внесено повну дату народження власника такої трудової книжки. В такому рішенні відповідач-2 вказав, що на підтвердження протиріч позивачу слід надати відповідні уточнюючі довідки, первинні документи, що підтверджують виконання роботи або підтверджують належність трудової книжки заявнику.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) право на отримання пенсії та соціальних виплат мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містяться і у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637.

Приписами п. 3 Порядку № 637 для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.4. вказаної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У п. 2.6 пункту 2 Інструкції №58 зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до ст. 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як вбачається з матеріалів справи, на сторінці один трудової книжки позивача вказано ім`я власника такої трудової книжки «Мераби» та дата народження « 1958». Згідно паспорту позивача, його ім`я « ОСОБА_2 », а дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

До справи позивачем надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію довідки Шевченківської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів, якою підтверджено період роботи ОСОБА_1 в такій школі з 21.10.1989 року по 25.04.1990 року, з 15.10.1990 року по 17.04.1991 року.

Довідкою від 23.11.2021р. № 01-19/Б-401, виданої Спільною КУ «Обєднаний трудовий архів Воскресенської, Первомайської та Галицінівської, Мішково-Погорілівської, Шевченківської сільських рад», підтверджено факт прийняття на роботу ОСОБА_1 в радгосп імені Шевченка 1989-1990 роках, а довідкою №958 від 27.05.2019 року підтверджено, що позивач навчався в Кутаіському автомеханічному технікумі (країна - Грузія) з 1973 року по 1977 рік.

З вищевикладеного вбачається, що трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача, а також містить посилання на відповідні накази на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи. Між тим, згідно трудової книжки позивача в графі щодо оспорюваних періодів записи не містять помилок, виправлень чи неточності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на зарахування до загального трудового стажу періодів роботи з періодів роботи з 01.06.1979 року по 06.06.1979 року у Керченській автобазі Кримського автотресту, з 04.07.1979 року по 07.07.1983 року на судні Закордонплавання, з 17.11.1983 року по 07.01.1985 року у риболовецькому колгоспі, з 25.03.1985 року по 11.04.1986 року у тресті «Спецстрой №2», з 25.04.1986 року по 23.09.1987 року у Локомотивному депо ст.Комсомольськ, з 24.09.1987 року по 06.04.1988 року у кооперативному кафе «Малахит», з 10.05.1988 року по 03.04.1989 року у ОСОБА_3 , з 25.05.1989 року по 21.10.1989 року та з 28.05.1990 року по 15.10.1990 рік у радгоспі ім. Шевченка, з 15.10.1990 року по 15.04.1991 року у Шевченківській загальноосвітній школі-інтернат.

Більше того, суд вважає за необхідне вказати про те, що відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018р. у справі № 677/277/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів вийти за межі позовних вимог і визнати відповідні дії відповідача-2 протиправними.

В даному випадку відповідачем-2 не доведено правомірність дій щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідних періодів роботи для призначення пенсії за віком.

Крім того, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди його роботи та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.10.2021р., тобто з дати звернення до відповідача-1 з заявою про призначення такого виду пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська область, 08500, ) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №61 від 20 жовтня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), періоди роботи з 01.06.1979 року по 06.06.1979 року у Керченській автобазі Кримського автотресту, з 04.07.1979 року по 07.07.1983 року на судні Закордонплавання, з 17.11.1983 року по 07.01.1985 року у риболовецькому колгоспі, з 25.03.1985 року по 11.04.1986 року у тресті «Спецстрой№2», з 25.04.1986 року по 23.09.1987 року у Локомотивному депо ст. Комсомольськ, з 24.09.1987 року по 06.04.1988 року у кооперативному кафе «Малахит», з 10.05.1988 року по 03.04.1989 року у Комсомольському Горкоопторзі, з 25.05.1989 року по 21.10.1989 року та з 28.05.1990 року по 15.10.1990 року у радгоспі ім. Шевченка, з 15.10.1990 року по 15.04.1991 року у Шевченківській загальноосвітній школі-інтернат.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), з 28.10.2021р. пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу періодиів роботи з 01.06.1979 року по 06.06.1979 року у Керченській автобазі Кримського автотресту, з 04.07.1979 року по 07.07.1983 року на судні Закордонплавання, з 17.11.1983 року по 07.01.1985 року у риболовецькому колгоспі, з 25.03.1985 року по 11.04.1986 року у тресті «Спецстрой№2», з 25.04.1986 року по 23.09.1987 року у Локомотивному депо ст. Комсомольськ, з 24.09.1987 року по 06.04.1988 року у кооперативному кафе «Малахит», з 10.05.1988 року по 03.04.1989 року у Комсомольському Горкоопторзі, з 25.05.1989 року по 21.10.1989 року та з 28.05.1990 року по 15.10.1990 року у радгоспі ім. Шевченко, з 15.10.1990 року по 15.04.1991 року у Шевченківській загальноосвітній школі-інтернат.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м.Фастів, Київська область, 08500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн., сплачений квитанцією від 29.11.2021р.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн., сплачений квитанцією від 29.11.2021р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов