Справа № 640/32651/21
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м. Київ № 640/32651/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ТОРГ ПЛЮС»

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (далі-позивач/ГУ ДПС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ТОРГ ПЛЮС» (далі-відповідач/ТОВ «ПРОФІ-ТОРГ ПЛЮС») в якому просить суд стягнути кошти платника податків з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму боргу 240 433,98 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до приписів Податкового кодексу України за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 240 433,98 грн., що виник внаслідок нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань на підставі самостійно задекларованих сум податкових зобов`язань та податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження у адміністративній справі направлялась на адресу відповідача зазначену в позові, а також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте була повернута до суду із позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Пунктом 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обов`язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ТОРГ ПЛЮС» () перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у м. Києві.

Станом на день звернення до суду заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість в загальному розмірі становить 240 433,98 грн., що підтверджується розрахунками податкового боргу та інтегрованою карткою платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що спірна сума заборгованості платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями виникала на підставі самостійно поданої податкової звітності та податкового повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року.

Судом встановлено, що позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 14.03.2018 року №52952-17 на суму податкового боргу в розмірі 151 761,95 грн.

Вказана податкова вимога надіслана на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 59, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відтак, вказана податкова вимога, відповідно до статті 42 ПК України, вважається врученою відповідачу, проте, сума податкового боргу останнім сплачена не була.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як слідує із картки особового рахунку відповідача сплата зобов`язання відбулась не в повному обсязі. Так, позивач вказує, що станом на момент звернення до суду загальна сума боргу відповідача становить 240 433,98 грн.

Доказів сплати суми податкового зобов`язання до суду не надано, також не надано суду доказів оскарження вимоги та відповідних податкових повідомлень-рішень, тому спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач доказів погашення боргу у сумі 240 433,98 грн. суду не надав, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП 44116011) задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ-ТОРГ ПЛЮС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 59, ) в дохід державного бюджету податкову заборгованість у загальному розмірі 240 433 (двісті сорок тисяч чотириста тридцять три) гривні 98 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко