Справа № 380/13778/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та рішення від 11.07.2022 №22 про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності з 07.10.1982 по 13.04.1991р., з 15.04.1991 по 01.09.2001р., трудової діяльності на території Російської Федерації за 2012-2019 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди трудової діяльності:

- в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991р.;

- в кооперативі «Будівельник» з 15.04.1991 р. по 01.09.2001р.;

- на території російської федерації з 01.07.2012 по 30.11.2012, з 01.07.2013 по 31.10.2013, з 01.04.2014 по 31.10.2014, з 01.05.2015 по 31.10.2015, з 01.04.2016 по 30.11.2016, з 01.03.2017 по 31.10.2017, з 01.04.2018 по 30.09.2018, з 01.05.2019 по 31.10.2019 із врахуванням суми заробітку відповідно до довідок про заробітну плату за вказані періоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в серпні 2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав документи для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004, які визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, оскільки, втратив трудову книжку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.03.2022 №22 призначено пенсію за віком з 01.01.2022.

11.07.2022 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії з врахуванням сум отриманої заробітної плати відповідно до довідок ТзОВ «Купол» від 22.02.2022 №7 та №8. Листом від 05.08.2022 повідомлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області дійшло висновку про відсутність правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та долучено рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.07.2022 №22 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно з рішенням, до страхового стажу не враховано:

- періоди трудової діяльності з 15.04.1991 по 01.09.2001 згідно довідки кооперативу «Будівельник» від 13.07.2021, оскільки довідка не містить вихідного номера, кутового штампа та видана лише за одним підписом керівника;

- періоди трудової діяльності на території російської федерації з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2014 по 15.10.2014, з 15.05.2015 по 15.10.2015, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018, з 15.05.2019 по 15.10.2019 згідно довідок про заробітну плату для розрахунку пенсії від 08.10.2019 №б/н та від 22.02.2002 №7 та №8, оскільки відсутній документ від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, а саме фондів російської федерації, що підтверджує за вище вказані періоди сплату страхових внесків;

- період роботи в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991 згідно довідки ВАТ «Рембуд» від 18.08.2021 №5, оскільки довідка не містить підстави видачі, відсутній комісійно складений акт з переліком документів, які саме були знищені пожежею.

Позивач вважає такі дії відповідачів незаконними та протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 10 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою та пакетом документів про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та відповідно за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №22 від 11.07.2022.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Порядком передбачені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Відповідно до п. 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії або її перерахунок є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду в установленому Порядку особисто або через законного представника.

Відповідно до ч 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Разом з тим питання, щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 повинно розглядатись з врахуванням Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993.

Відповідно до ст. 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої він проживає.

Відповідно до Порядку особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01.01.2004 додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відтак, при обчисленні пенсій відповідно до Закону №1058-IV зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 відповідних періодів роботи на території держав-учасниць СНД, в тому числі до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах можливо здійснити при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої провадилась трудова діяльність або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на зарахування періоду роботи та призначення пенсії є підтвердження сплати страхових внесків і заробітної плати до відповідного органу Пенсійного фонду.

У зв`язку із тим, що позивачем не надано довідку про підтвердження сплати внесків за період роботи на території російської федерації, тому Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не враховані ці періоди до страхового стажу та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить суд відмовити в задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що 11.07.2022 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності передана на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. За результатом розгляду документів прийнято рішення №22 від 11.07.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки на момент звернення у позивача відсутній необхідний страховий стаж, а саме 28 років.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Статтею 26 цього Закону визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років страхового стажу.

Таким чином, однією з умов призначення пенсії за віком є наявність страхового стажу - 28 років, на момент досягнення особою пенсійного віку.

Доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності на території російської федерації з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2014 по 15.10.2014, з 15.05.2015 по 15.10.2015, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018 та з 15.05.2019 по 15.10.2019 згідно довідок про заробітну плату для розрахунку пенсії від 08.10.2019 №б/н та від 22.02.2002 №№ 7, 8 оскільки відсутній документ від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, а саме фондів російської федерації, що підтверджує сплату страхових внесків.

Зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність.

Згідно з статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до статті 9 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.

Згідно з положеннями статті 4 зазначеної Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність та відповідно до наданих державами-учасницями міжнародних угод документів на підтвердження наявності відповідного стажу.

Відповідно до статті 22 Федерального закону №167-Ф3 від 15.12.2001 «Про обов`язкове пенсійне страхування в Російській Федерації» передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території російської федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Пунктом 1 статті 11 Федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.

Отже, як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Враховуючи, що в спірний період позивач працював на території іноземної держави, дані щодо сплати страхових внесків у спірний період відсутні, яка є основною умовою для зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року в задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 в серпні 2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав документи для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004, які визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, оскільки, втратив трудову книжку, а саме:

- архівну довідку від 17.05.2021 №232-02/3 про навчання у Меденицькому СПТУ-18 з 24.06.1976 по 23.06.1977 за професією «Тракторист-машиніст третього класу»;

- довідку ТзОВ «Райагробуд» про роботу на посаді тракториста з 04.07.1977 по 26.12.1977;

- довідку від 27.05.2021 №02 про роботу у радгоспі «Підбузький» з грудня 1977 по жовтень 1982; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.05.2021 №04 за період 1978-1982;

- для підтвердження періоду роботи в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991 рік надав довідку ВАТ «Рембуд» №5 від 18.08.2021 про те, що в 2010 році внаслідок пожежі втрачено всю архівну документацію; відповідь відділу міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради від 08.06.2021 №Ч-274/03-9 про те, що документи з кадрових питань Ремонтно-будівельного управління №6 для зберігання до архіву не надходили; письмові свідчення двох свідків з долученими копіями їхніх паспортів та трудових книжок, які підтвердили, що ОСОБА_1 працював у Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991 на посаді тракториста-екскаваторника;

- довідку кооперативу «Будівельник» від 13.07.2021 про роботу в кооперативі «Будівельник» з 15.04.1991 по 01.09.2001.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.03.2022 №22 призначено пенсію за віком з 01.01.2022.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.03.2022 №22 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.01.2022.

Разом з тим, сторонами не заперечується та не спростовується факт звернення ОСОБА_1 до територіального органу Пенсійного фонду в серпні 2021 із заявою про призначення пенсії та наданням відповідного пакету документів для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, за результатами розгляду якої прийнято рішення №22 від 28.03.2022 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.01.2022.

Більш того, в листі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №10224-10408/Ч-52/8-1300/22 від 05.08.2022 зазначено, що за інформацією відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.03.2022 №22 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 01.01.2022, однак, проаналізувавши подані документи, управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області приходить до висновку про відсутність правових підстав (умов) для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №22 від 11.07.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно змісту рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.07.2022, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років, страховий стаж заявника становить 9 років 1 місяць 2 дні. В рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період трудової діяльності з 15.04.1991 по 01.09.2001 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.07.2021, оскільки довідка не містить вихідного номера, кутового штампа та видана лише за одним підписом керівника (стаж враховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 від 20.04.2022, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування);

- періоди трудової діяльності на території російської федерації з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2014 по 15.10.2014, з 15.05.2015 по 15.10.2015, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018, з 15.05.2019 по 15.10.2019 згідно довідок про заробітну плату для розрахунку пенсії від 08.10.2019 №б/н та від 22.02.2002 №7 та №8, оскільки відсутній документ від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, а саме фондів російської федерації, що підтверджує за вище вказані періоди сплату страхових внесків;

- період роботи в Дрогобицькому РСУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.08.2021 №5 виданої ВАТ «Рембуд», оскільки довідка не містить підстави видачі. Відсутні документи відповідних органів, що підтверджують факт пожежі у 2010 році на підприємстві ВАТ «Рембуд», також відсутній комісійно складений акт з переліком документів, які саме були знищені пожежею.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком та незарахуванням періодів роботи позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі-Закон України № 1058-ІV) регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України № 1058-ІV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

З аналізу наведеного слідує, що необхідною умовою для виникнення у особи права на отримання пенсії за віком є наявність відповідного страхового стажу роботи та досягнення відповідного віку.

Статтею 44 Закону №1058-ІV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-ІV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, далі - Порядок №22-1).

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

За приписами пунктів 4.1, 4,7, 4.8 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 2 Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 17 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до п. 18 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відтак з аналізу вищезазначених норм випливає, що стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі за дотримання двох взаємопов`язаних умов:

- відсутність документів про наявний стаж роботи (п. 17 і п. 18 Порядку №637);

- неможливість одержання вказаних документів у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями (п. 17 Порядку №637);

- неможливість одержання вказаних документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку (п. 18 Порядку №637).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня трудова книжка ОСОБА_1 .

У даному випадку, трудову книжку ОСОБА_1 було загублено, у зв`язку з чим розгляд питання про призначення пенсії відбувався на підставі поданих ним архівних довідок.

Разом з тим, позивач вжив усіх можливих заходів для підтвердження свого трудового стажу, а саме, надав:

- довідку Відкритого акціонерного товариства «Рембуд» №5 від 18.08.2021, в якій зазначено, що Відкрите акціонерне товариство «Рембуд» є правонаступником Дрогобицького РБУ №6 (Дрогобицьке ремонтно-будівельне управління №6), проте, надати будь-які первинні документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно працював на постійній основі у Дрогобицькому РБУ №6 у період з 07.10.1982 по 13.04.1991 не видається можливим у зв`язку із тим, що всю архівну документацію, що стосується діяльності підприємства, було безповоротно втрачено внаслідок пожежі у 2010 році;

- лист відділу міського архіву Виконкому Дрогобицької міської ради №Ч-274/03-9 від 08.06.2021 в якому зазначено, що документи з кадрових питань (особового складу) Ремонтно-будівельного управління №6 та Міжколгоспної будівельної організації для зберігання до архіву не надходило, у зв`язку з чим надати довідки про підтвердження трудового стажу немає можливості.

При цьому, на виконання пункту 17 Порядку №637 були надані показання двох свідків.

Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області 25.01.2000, РНОКПП НОМЕР_3 , надав свідчення на підтвердження трудового стажу в яких повідомив, що у період з 18.07.1974 по 06.05.1975 та у період з 26.07.1977 по 27.04.2001 працював у Дрогобицькому РБУ №6 на посадах автослюсаря другого розряду, водія третього класу, водія другого класу, про що свідчать записи в трудовій книжці ОСОБА_2 та підтвердив, що знає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що дійсно працював на постійній основі на тому ж підприємстві, що і я, та в той же час, а саме в період з 07.10.1982 по 13.04.1991 на посаді тракториста-ескалаторника.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області 25.12.1995, РНОКПП НОМЕР_5 , надав свідчення на підтвердження трудового стажу в яких повідомив, що у період з 04.11.1972 по 11.10.2004 працював у Дрогобицькому РБУ №6 на посадах тракториста 3-6 розрядів, машиніста екскаватора 5-6 розрядів, про що свідчать записи в трудовій книжці ОСОБА_3 та підтвердив, що знає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що дійсно працював на постійній основі на тому ж підприємстві, що і я, та в той же час, а саме в період з 07.10.1982 по 13.04.1991 на посаді тракториста-ескалаторника.

Головним спеціалістом відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Хлопик Уляною Володимирівною, проведено опитування свідків щодо фактичних обставин періоду роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 07.10.1982 по 13.04.1991 та складено Акт про підтвердження періоду роботи в Дрогобицькому РБУ №6 від 02.09.2021. В результаті опитування свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено наступне:

- свідок 1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області 25.12.1995, РНОКПП НОМЕР_5 , трудова книжка без номера від 04.11.1972 року вказує, що дійсно працював з ОСОБА_1 з 07.10.1982 по 13.04.1991 в Дрогобицькому РБУ №6;

- свідок 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дрогобицьким РВ УМВС України у Львівській області 25.01.2000, РНОКПП НОМЕР_3 , трудова книжка без номера від 21.07.1974 року вказує, що дійсно працював з ОСОБА_1 з 07.10.1982 по 13.04.1991 в Дрогобицькому РБУ №6.

На підставі проведеного опитування свідків, колишніх співробітників ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та аналізу наданих документів, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991.

Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 працював в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 по 13.04.1991, у зв`язку з чим Пенсійним фондом неправомірно незараховано даний період до страхового стажу.

Щодо періоду роботи в кооперативі «Будівельник» з 15.04.1991 по 01.09.2001 суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову були надані документи створені головою кооперативу «Будівельник» власноручно, а саме:

- довідку від 13.07.2021, про те що ОСОБА_1 дійсно працював в кооперативі «Будівельник» з 15.04.1991 по 01.09.2001 (підстава: наказ про прийом №4 від 15.04.1991; наказ про звільнення №13 від 01.09.2001);

- наказ №4 від 15.04.1991 про прийняття на роботу в кооператив ОСОБА_1 на посаду тракториста-екскаватора з 15.04.1991;

- наказ №13 від 01.09.2001 про звільнення з роботи в кооперативі ОСОБА_1 за власним бажанням з 01.09.2001.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ним вчинялись відповідні дії щодо здійснення перевірки документів наданих ОСОБА_1 для підтвердження спірного періоду роботи в кооперативі «Будівельник».

Водночас, необхідно вказати, що позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, у тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на підприємствах первинних документів про роботу працівників від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав громадян при призначені пенсії. Не забезпечення належного зберігання вказаних документів на підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами Пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та, як наслідок, обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача.

Згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не вчинило всіх передбачених дій направлених на перевірку обґрунтованості видачі довідок та наказів наданих ОСОБА_1 при зверненні до Пенсійного органу для призначення пенсії.

З приводу несплати страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, суд зазначає наступне.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частини 2 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Відповідно до основних положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, членами якої є Україна та Російська Федерація, Уряди держав-учасниць цієї Угоди, керуючись статтями 2, 4 Угоди про створення Співдружності Незалежних Держав, виходячи з необхідності захисту прав громадян в області пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава-учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави-учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які придбали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР по питань пенсійного забезпечення.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Позивачем при зверненні до Пенсійного органу надано документи, які підтверджують факт роботи в російській федерації, а саме:

- довідки про заробітну плату для розрахунку пенсії за 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019 роки від 08.10.2019 №б/н видані Товариством з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние»;

- довідку Товариства з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние» №б/н від 19.08.2021, про те що з заробітної плати за 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019 роки здійснювалися відрахування до Пенсійного фонду російської федерації;

- довідки про заробітну плату для розрахунку пенсії за 2014, 2015 роки від 22.02.2022 №7 та №8 видані Товариством з обмеженою відповідальністю Золото-добувна компанія «Купол».

Для здійснення перевірки наданих довідок про заробітну плату для розрахунку пенсії та підтвердження інформації про здійснення відрахувань внесків до Пенсійного фонду російської федерації, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області направлено лист до Пенсійного фонду російської федерації по Білибінському району від 12.10.2021 №1300-5205-10/90769.

Клієнтська служба (на правах відділу) у м. Білибіне відділення Пенсійного фонду російської федерації по Чукотському автономному округу на лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.10.2021 №1300-5205-10/90769 надала акти документальної перевірки відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В акті за результатами документальної перевірки відомостей про заробітну плату від 11.02.2022, зазначено, що спеціалістом - експертом Клієнтської служби (на правах відділу) у м. Білибіне у присутності заступника головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние» проведено документальну перевірку відомостей про заробітну плату та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду поданих на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за періоди роботи в ТОВ АС «Сияние». Для перевірки надані: особові рахунки щодо нарахування заробітної плати за 2012-2013, 2016-2019 роки, платіжні відомості, особиста картка форми Т-2, витяг індивідуального особового рахунку застрахованої особи та зазначено, що за період роботи 2012-2013, 2016-2019 роки було нараховано суми заробітної плати та страхові внески, про що свідчить таблиця приведена в акті.

В акті за результатами документальної перевірки відомостей про заробітну плату від 14.02.2022, зазначено, що спеціалістом - експертом Клієнтської служби (на правах відділу) у м. Білибіне у присутності головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю Золото-добувна компанія «Купол» проведено документальну перевірку відомостей про заробітну плату та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду поданих на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за періоди роботи в ТОВ Золото-добувна компанія «Купол». Для перевірки надані: особові рахунки щодо нарахування заробітної плати за 2014-2015 роки, платіжні відомості, особиста картка форми Т-2, витяг індивідуального особового рахунку застрахованої особи та зазначено, що за період роботи 2014-2015 роки було нараховано суми заробітної плати та страхові внески, про що свідчить таблиця приведена в акті.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт сплати страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації за період роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние» за 2012-2013, 2016-2019 роки та Товаристві з обмеженою відповідальністю Золото-добувна компанія «Купол» за 2014-2015 роки.

Тому твердження Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області зазначені в рішенні №22 від 11.07.2022 про відсутність документів від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, а саме фондів російської федерації, що підтверджують сплату страхових внесків спростовуються матеріалами справи.

Більш того, суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області самостійно здійснювались дії щодо отримання інформації від Пенсійного фонду російської федерації.

Крім того, суд зазначає, що відсутність інформації та документів стосовно сплати страхових внесків, їх неналежна сплата чи ненадходження таких внесків до Пенсійного фонду не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи на території російської федерації, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Факт ненадходження відрахувань до Пенсійного фонду із зарплати особи за відсутності його вини, не може бути підставою для відмови у зарахуванні особі стажу роботи та, відповідно, для відмови в призначенні пенсії.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Разом з тим, суд зазначає, що зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 на території російської федерації підлягають періоди роботи з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2014 по 15.10.2014, з 15.05.2015 по 15.10.2015, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018, з 15.05.2019 по 15.10.2019, а не з 01.07.2012 по 30.11.2012, з 01.07.2013 по 31.10.2013, з 01.04.2014 по 31.10.2014, з 01.05.2015 по 31.10.2015, з 01.04.2016 по 30.11.2016, з 01.03.2017 по 31.10.2017, з 01.04.2018 по 30.09.2018, з 01.05.2019 по 31.10.2019, оскільки позивачем не надано докази, що він працював на території російської федерації саме в період з 01.07.2012 по 30.11.2012, з 01.07.2013 по 31.10.2013, з 01.04.2014 по 31.10.2014, з 01.05.2015 по 31.10.2015, з 01.04.2016 по 30.11.2016, з 01.03.2017 по 31.10.2017, з 01.04.2018 по 30.09.2018, з 01.05.2019 по 31.10.2019.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість відмови у призначенні позивачу пенсії за віком не зарахувавши спірні періоди роботи.

Суд зазначає, що позивачем доведено протиправність прийнятого рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд відмічає, що відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що під час вирішення питання про призначення пенсії у відповідача були в наявності документи, які давали змогу встановити характер загального стажу позивача та частково здійснювались дії направленні на підтвердження страхового стажу в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 року по 13.04.1991 року, в Товаристві з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние» з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018 та з 15.05.2019 по 15.10.2019, в Товаристві з обмеженою відповідальністю Золото-добувна компанія «Купол» з 15.04.2014 по 15.10.2014 та з 15.05.2015 по 15.10.2015, дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд, з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №22 від 11.07.2022 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи: в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 року по 13.04.1991 року, в кооперативі «Будівельник» з 15.04.1991 року по 01.09.2001 року, в Товаристві з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние» з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018 та з 15.05.2019 по 15.10.2019 із врахуванням суми заробітку відповідно до довідок про заробітну плату за вказані періоди, в Товаристві з обмеженою відповідальністю Золото-добувна компанія «Купол» з 15.04.2014 по 15.10.2014 та з 15.05.2015 по 15.10.2015 із врахуванням суми заробітку відповідно до довідок про заробітну плату за вказані періоди.

Стосовно вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд зазначає, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки, достатнім, належним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Разом з тим, з матеріалів справи неможливо встановити дату первинного звернення позивача до Пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання заявника.

Пунктом 4.2 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Як зазначає позивач в позовній заяві, та не спростовують відповідачі у відзивах на позовну заяву, ОСОБА_1 в серпні 2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав документи для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004, які визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області розглянуто заяву позивача подану в серпні 2021 про призначення пенсії та прийнято рішення №22 від 28.03.2022 року про призначення пенсії за віком з 01.01.2022.

В листі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №10224-10408/Ч-52/8-1300/22 від 05.08.2022 зазначено, що за інформацією відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.03.2022 №22 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 01.01.2022, однак, проаналізувавши подані документи, управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області приходить до висновку про відсутність правових підстав (умов) для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Матеріали справи не містять рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.03.2022 №22 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01.01.2022.

Більш того, відповідачами не обґрунтовану чому пенсію призначено саме з 01.01.2022.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З матеріалами справи встановлено, що усі матеріали за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії були передані до Пенсійного органу за місцем проживання позивача, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені обставини справи під час розгляду справи, позивач набув права на призначення пенсії за віком, досягнувши на момент звернення до пенсійного органу для призначення пенсії відповідного пенсійного віку та мав необхідний страховий стаж роботи, внаслідок чого йому призначено пенсію за віком з 01.01.2022 (рішення про призначення пенсії №22), про те в подальшому прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії з віком, у зв`язку з чим, з метою захисту прав позивача та керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У зв`язку з тим, що первинне призначення пенсії за віком відбулося на підставі заяви ОСОБА_1 від серпня 2021 року (однак конкретна дата не відома), суд вважає, що повторний розгляд заяви необхідно здійснити з наступного дня після досягнення пенсійного віку, а саме з 03.09.2021, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 744,30 грн., оскільки, підставою для звернення до суду стало протиправне рішення саме Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.07.2022 №22 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком з 03.09.2021 року зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: в Дрогобицькому РБУ №6 з 07.10.1982 року по 13.04.1991 року, в кооперативі «Будівельник» з 15.04.1991 року по 01.09.2001 року, в Товаристві з обмеженою відповідальністю Артіль старателів «Сияние» з 15.07.2012 по 15.11.2012, з 15.07.2013 по 15.10.2013, з 15.04.2016 по 15.11.2016, з 15.03.2017 по 15.10.2017, з 15.04.2018 по 15.09.2018 та з 15.05.2019 по 15.10.2019 із врахуванням суми заробітку відповідно до довідок про заробітну плату за вказані періоди, в Товаристві з обмеженою відповідальністю Золото-добувна компанія «Купол» з 15.04.2014 по 15.10.2014 та з 15.05.2015 по 15.10.2015 із врахуванням суми заробітку відповідно до довідок про заробітну плату за вказані періоди та враховуючи висновки викладені в рішенні суду.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 744,30 гривень (сімсот сорок чотири гривні, 30 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07.12.2022.

Суддя Коморний О.І.