Справа № 161/17376/22
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/346/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник М.В.,

перекладача - Марченко Т.М.,

представника позивача Чеберяка Ю.М.

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Берковського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовною заявою 6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації особи, -

ВСТАНОВИВ:

6 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації особи.

Свій позов обґрунтовує тим, що 06.12.2022 року, відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» без відповідних документів, а саме під час виїду з України надав на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , оголошений органом ДМС України недійсним, у зв`язку із припиненням особі громадянства, чим порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

На підставі наведеного просить суд затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою ідентифікації особи.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2022 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник заперечили щодо задоволення позовної заяви, оскільки, відповідач не погоджується з тим, що його позбавили громадянства України та вважає себе громадянином України та має відповідні дані для його ідентифікації.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Особа без громадянства - особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено підстави та строк для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Судом встановлено, що 04.12.2022 року відповідач під час виїду з України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» надав на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , оголошений органом ДМС України №8025 недійсним, у зв`язку із припиненням особі громадянства.

Рішенням прикордонної служби №3283 від 04.12.2022 року ОСОБА_1 відмовлено в перетинанні державного кордону України (а.с. 9).

За спробу незаконного перетинання державного кордону відповідача 06.12.2022 року було затримано та складено протокол про адміністративне затримання за ст. 263 КУпАП, у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП, для встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення та 07.12.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 14-15).

Вживаючи заходів для встановлення особи було здійснено дактилоскопіювання, перевірку по ПТК АПК «Гарт-1/П» та направлено запити з метою перевірки документів ОСОБА_1 до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України та Центрального Міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (а.с. 4-5, 20, 26-27).

Із отриманої форми 1 «Особова картка» Державної міграційної служби, вбачається, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер НОМЕР_2 , виданий 02.02.2022 року, органом 8025 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 , виданий 21.11.2022 року визнано недійсними (а.с. 13).

Крім того, відповідно до листів Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 07.12.2022 року видані на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорти громадянина України та для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 оголошені недійсними у зв?язку із припиненням громадянства останнього (а.с. 11, 12).

Як вбачається із наданих відповідачем письмових доказів, останній в ході процедури набуття громадянства України у 2014 році подав зобов`язання та декларацію про відмову від громадянства російської федерації (а.с.38-42).

Доказів щодо наявності у відповідача громадянства інших держав, окрім зазначених, судом в ході розгляду справи не здобуто.

При цьому суд критично оцінює та не бере до уваги наявну в матеріалах справи анкету щодо ОСОБА_1 (а.с.22), так як зазначений доказ в силу вимог ст. 73 КАС України не може належно засвідчити наявність чи відсутність у відповідача будь-якого громадянства.

Із матеріалів справи також вбачається, що відповідач 08.12.2022 року у судовому порядку оскаржив факт припинення його громадянства України, а саме, рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 05.12.2022 року про скасування рішення ГУДМС України у м. Києві від 28.07.2014 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_2 (а.с.54-60).

Однак, на час розгляду справи судом, відсутні будь-які дані щодо розгляду зазначеної справи Окружним адміністративним судом м. Києва та прийняття будь-якого рішення з цього приводу.

За таких обставин, суд вважає, що на час розгляду даної справи, відповідач, відмовившись від громадянства російської федерації та за умови дії рішення компетентного державного органу міграційної служби про припинення громадянства України, вважається особою без громадянства у розумінні ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відтак, на час розгляду справи судом, у відповідача відсутні документи, які підтверджують законність перебування на території України і дають право на виїзд з України.

Судом також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Оскільки відповідач, на даний час, перебуваючи без відповідних реєстраційних документів, порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: не має документів, які посвідчують особу, то є законні підстави для затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення у майбутньому примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Наведені висновки суду відповідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 359/5975/17, номер рішення 79818364. При цьому на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ідентифікації підлягає саме наявність чи відсутність у відповідача певного громадянства.

Доводи представника відповідача з приводу наявності у ОСОБА_1 майна, факту його одруження, судових позовів тощо (а.с.43-53, 61-68) у даному випадку не впливають на висновки суду про доцільність ідентифікації відповідача щодо наявності даних про актуальне громадянство за наявності вищевикладених судом обставин.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позову в частині необхідності ідентифікації відповідача. Відтак, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, а тому відповідача слід затримати з метою забезпечення ідентифікації строком на три місяці.

Строк затримання відповідача слід рахувати з 20 год. 50 хв. 06.12.2022 року, що вказаний у протоколі затримання (а.с.15). При цьому суд вважає безпідставними доводи відповідача та його представника щодо затримання ОСОБА_1 з 04.12.2022 року, так як останній, підписав вказаний протокол власноручно, про що ствердив у судовому засіданні, а будь-яких доказів тиску щодо відповідача при підписанні протоколу судом не здобуто.

Показання свідка ОСОБА_3 щодо обставин затримання ОСОБА_1 саме 04.12.2022 року, не впливають на зазначені висновки суду, так як вказаний свідок підтвердив обставину перевірки у нього та відповідача при перетині кордону у той день відповідних документів, проте, вказав, що не спілкувався з ОСОБА_1 після того, як його зняли з рейсу автобуса.

Визначаючи саме такий строк, суд виходить із сукупності наявних у справі даних щодо особи ОСОБА_1 , та вважає, що на даний час такий часовий проміжок буде достатнім для ефективної ідентифікації відповідача уповноваженими органами та водночас не порушить баланс між правами відповідача, передбаченими законом, та інтересами держави.

Доводи представника відповідача щодо застосування до ОСОБА_1 інших заходів, передбачених ст. 289 КАС України, зокрема, поруки чи застави, на даний момент суд не вважає підставними, так як, обставини затримання ОСОБА_1 при перетині державного кордону щодо наявності підозри у пред`явленні документів, що мають ознаки підроблення (а.с. 6-8), на думку суду, вимагають більш ретельного з`ясування при наявності перебування відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 288, 289, 293, 295, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Примусово затримати особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на три місяці, а саме до 6 березня 2023 року 20 год. 50 хв. включно, шляхом поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою ідентифікації особи.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

В решті вимог відмовити.

Згідно зі статтями 255, 289, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.