Справа № 420/15844/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС»» (вул.М.Жукова,2, м. Одеса, 65101) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Дочірнього підприємства «ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС»» до Головного управління ДПС в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової Служби України від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» ()».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Наказ Головного управління ДПС в Одеській області Державної Податкової Служби України від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» () не містить чітко зазначеної підстави для проведення фактичної перевірки саме позивача, тобто не зазначено, що саме стало підставою для проведення фактичної перевірки: чи то наявна інформація, чи то отримана інформація, від кого отримана інформація, чи то від органу місцевого самоврядування, чи то від державного органу, та що саме за інформація стала підставою для проведення фактичної перевірки.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (ст. 262 КАС України).

28.11.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області у вiдповiдностi до вимог п.п. 191.1.4 п. 191.1 ст. 191, п.п. 191.1.14 п. 191.1 ст. 191, ст.. 20, пп. 75.1.3 п. 75. 1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) прийнято наказ від 28.10.2022 року № 4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП фірма «ЕМЕРАЛД МОТОРС» ()», з 01.11.2022 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.10.2021 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здiйснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свiдоцтв, у тому числі про виробництво та обiг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підставою для прийняття даного наказу слугувало отримання листа Державної податкової служби України від 22.09.2022 року № 11206/7/99-00-07-07-02-07 iз додатками (надійшло до ГУ 22.09.2022 за вх. № 2227/8), згідно якого органом «в ході здійснення податкового контролю здійснено аналіз даних розрахункових операцій, проведених через PPO та ПРРО у серпні вересні 2022 року, в частині дотримання суб`єктами господарювання граничних сум розрахунків готівкою.

Згідно даних СОД РРО встановлено, що 1687 суб`єктів господарювання при здійсненні 5642 розрахункових операцій в готівковій формі перевищували граничну суму розрахунків готівкою.

Слід зазначити, що Національний банк України постановою Правління від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі - Постанова № 148) встановив, зокрема (п. 7), що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою:

iз суб`єктами господарювання протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами - у розмірі до 50000 (п`ятидесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, що перевищує 50000 гривень, проводяться через банки або небанківські установи шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку;

між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50000 (п`ятидесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, що перевищує 50000 гривень, проводяться через банки або небанківські установи шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку:

між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50000 (п`ятидесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, яка перевищу 50000 гривень, здійснюється шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

За порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. 163-15 Кодексу України про адміністративні встановлена відповідальність ст. 163-15 правопорушення.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст. 80 Податкового кодексу України, вважаємо за необхідне організувати та провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання, що зазначені у Додатку 1»

Так, зокрема, Державною податковою службою України зазначено про необхідність проведення фактичної перевірки з визначених питань ДП «Фірма «ЕМЕРАЛД МОТОРС», оскільки за аналізом даних СОД PPO встановлено, що 06.09.2022 року підприємством видано чек о 15 год. 17 хв. з реєстратора розрахукнових операцій номером № на загальну суму отриманих коштів 50006,11 гривень (форма розрахунку готівка).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази, судом встановлено наступні факти та обставини.

ДП «Фірма «ЕМЕРАЛД МОТОРС» код ЄГРПОУ 30315638, дата реєстрації 17.03.1999, Україна, 65101, Одеська обл., місто Одеса, ПРОСПЕКТ МАРШАЛА ЖУКОВА, будинок 2, види діяльності: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

Як зазначає позивач 01 листопада 2022 року до Приміщення ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» яке розташоване за адресою: м. Одеса, пр-т М. Жукова (пр-т Н. Сотнi), 2, прийшли Головний державний інспектор вiддiлу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Захар`єв Андрiй Вікторович. та головний державний інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Макаров Сергій Миколайович iз наказом Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової Служби України від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичноп перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» ()» з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, в тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працiвниками (найманими особами) на підставі ст.20 п.п 75.1.3 п 75.1 ст 75, пп. 80.2.2 п 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п.69 пiдроздiлу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Позивач ознайомившись із наказом Головного управління ДПС в Одеській області Державноп податкової служби України від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» ()» не допустив до проведення перевірки надавши пояснення у листі вих № 77 від 01 листопада 2022 року, та про що було складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки №1938/15-32-07-06 від 01.11.2022 року.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області Державноп податкової служби України від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» прийнято на підставі ст. 20, п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України вiд 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами), та ним наказано провести фактичну перевірку ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» (), податкова адреса: 65101, Одеська область, м. Одеса, Київський р-н, пр-т Маршала Жукова, буд. 2, адреса господарського об`єкту: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, буд. 2 з 01.11.2022 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2021 по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення з платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій. наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарiв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових син з працівниками (найманими особами).

Як було зазначено відповідачем у відзиві, підставою для проведення перевірки слугувало отримання листа Державної податкової служби України від 22.09.2022 року № 11206/7/99-00-07-07-02-07 iз додатками (надійшло до ГУ 22.09.2022 за вх. № 2227/8), згідно якого органом «в ході здійснення податкового контролю здійснено аналіз даних розрахункових операцій, проведених через PPO та ПРРО у серпні вересні 2022 року, в частині дотримання суб`єктами господарювання граничних сум розрахунків готівкою.

Згідно даних СОД РРО встановлено, що 1687 суб`єктів господарювання при здійсненні 5642 розрахункових операцій в готівковій формі перевищували граничну суму розрахунків готівкою.

Слід зазначити, що Національний банк України постановою Правління від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі - Постанова № 148) встановив, зокрема (п.7), що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою:

iз суб`єктами господарювання протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами - у розмірі до 50000 (п`ятидесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, що перевищує 50000 гривень, проводяться через банки або небанківські установи шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку;

між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50000 (п`ятидесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, що перевищує 50000 гривень, проводяться через банки або небанківські установи шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку:

між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50000 (п`ятидесяти тисяч) гривень включно.

Платежі на суму, яка перевищу 50000 гривень, здійснюється шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Звертаємо увагу, що за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. 163-15 Кодексу України про адміністративні встановлена відповідальність ст. 163-15 правопорушення.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст. 80 Податкового кодексу України, вважаємо за необхідне організувати та провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання, що зазначені у Додатку 1».

Не погодившись з прийнятим ГУ ДПС в Одеській області наказом від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив Головного управління ДПС в Одеській області, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи, в тому числі, виконують такі функції:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст.19-1 ПК України)

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України);

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 75.1 ст.75 ПК України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).

Відповідно до положень п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Пунктом 81.2 цієї статті встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Суд зазначає, що п. 80.2 ст. 80 ПК України містить чіткий перелік підстав для проведення фактичної перевірки, який складається із семи окремих підпунктів (пп.пп.80.2.1-80.2.7).

Згідно з положеннями підпункту 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України (який зазначений в якості правової підстави проведення перевірки відповідачем ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС») у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Суд зауважує, що стаття 80 Податкового кодексу України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

При цьому підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

Водночас, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.

Разом з тим, податковий орган обмежився лише посиланнями на загальні норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків.

Суд зауважує, що для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

При цьому суд вважає слушною думку відповідача, що до функцій контролюючих органів, відповідно до ст. 19-1 ПК України, віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п.19-1.1.14); здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України) та інші.

Разом з тим здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, не є, на думку суду, єдиною (самостійною та достатньою) підставою для призначення у будь-який час фактичної перевірки платників податків в рамках реалізації функцій контролюючих органів. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обумовлена (обмежена) законодавством. Тобто, за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена не в будь-якому випадку.

Зазначене кореспондує самій структурі ст. 80 Податкового кодексу України, в якій наведений повний перелік правових підстав для проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, наявність якого свідчить, що право контролюючих органів проводити фактичні перевірки платників податків з питань виробництва та обігу окремих видів підакцизних товарів не є абсолютним та необмеженим.

Наведена правова позиція суду побудована на оновлених висновках Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постановах від 15.05.2020 року у справі №816/3238/15, від 04 квітня 2019 року у справі №815/756/16, та від 04 квітня 2019 року у справі №819/844/16.

Як було зазначено Верховим Судом у постанові від 12 жовтня 2021 року по справі №120/5229/20-а «посилання у постанові суду апеляційної інстанції на те, що підставою проведення фактичної перевірки слугувала не податкова інформація, наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку про ймовірні порушення платника податків, а реалізація функції здійснення контролю у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, якою наділений контролюючий орган відповідно до приписів податкового законодавства, жодним чином не підтверджується. У спірному наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства та не зазначено, що вказана в наказі перевірка здійснюється з метою реалізації функції здійснення контролю у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, якою наділений контролюючий орган відповідно до приписів податкового законодавства. Наказ взагалі не містить обґрунтування жодної з можливих підстав перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України».

Наведене також відповідає принципу верховенства права, розкритому у рішеннях Європейського суду з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні. Так, у справі "Олссон проти Швеції" ЄСПЛ зазначає, що для забезпечення відповідності принципу верховенства права необхідне існування у внутрішньому праві відповідних заходів захисту проти довільного втручання публічної влади у здійснення права (пункт 61 рішення від 24.03.88 року у справі "Олссон проти Швеції").

Також при прийнятті рішення суд враховує презумпцію правомірності рішень платника податку, а саме в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України).

Таким чином, підставою для проведення фактичної перевірки платника податків відповідно до пп. 80.2.2. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України може бути наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Крім того, відповідачу слід було, в оспорюваному наказі вказати саме конкретну підставу для проведення перевірки позивача.

Відповідно до практики ВС КАС, у постановах Верховного суду, а саме від 12.10.2021 у справі №120/5729/20-a; вiд 28.10.2021 у справі№ 520/10214/2020; вiд 02.12.2021 у справі № 120/3918/20-а касаційною інстанцією зроблені висновки, щодо належного призначення перевірки контролюючому органу необхідно 1) отримати в установленому порядку інформацію про порушення вимог законодавства; 2) послатися в наказі про призначення перевірки на конкретні фактичні порушення.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи те, що в оскаржуваному наказі на проведення фактичної перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні фактичні підстави призначення такої перевірки (крім посилання на норми, що їх регулюють), а також те, що в наказі не відображено, у рамках яких заходів відповідач встановив невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності або ж сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом; у відзиві на адміністративний позов відповідач також жодних обґрунтувань та жодних доказів на підтвердження факту отримання Головним управлінням ДПС в Одеській області інформації про порушення позивачем вимог законодавства не надав, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, та визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу від 28.10.2022 року №4440-п.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС»» (вул.М.Жукова,2, м. Одеса, 65101) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової Служби України від 28.10.2022 року №4440-п «Про проведення фактичної перевірки ДП ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС» ()».

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства «ФІРМА «ЕМЕРАЛД МОТОРС»» (вул.М.Жукова,2, м. Одеса, 65101, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко