Справа № 340/5372/22
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року справа № 340/5372/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі Управління), Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (далі Управління 2) про визнання протиправними і скасування рішень й зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідачів про визнання протиправними і скасування рішень від 30 вересня і 20 жовтня 2022 року, якими обчислено пільговий стаж та відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас просив суд зобов`язати Управління зарахувати до пільгового стажу період роботи водієм з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 16 липня 2022 року.

У позовній заяві зазначив, що працював водієм великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, більше 12 років 06 місяців, досяг віку 55 років, страховий стаж становить більше 30 років, тому набув право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.48-52).

Пояснило, що стаж на посаді водія не досяг 12 років 06 місяців, що виключає наявність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Управління 2 також заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.45-47).

Зазначило, що до пільгового стажу не зараховано період праці водієм з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року, оскільки відсутні первинні документи про виплату заробітної плати.

23 листопада 2022 судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.37-38).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Кіровоградської області (а.с.1-7, 32-33).

55 років виповнилось 15 липня 2020 року.

11 серпня 2022 року позивач звернувся зі заявою до Управління 2 про підтвердження пільгового стажу праці водієм великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв (а.с.15-17).

30 вересня 2022 року відповідач прийняв рішення, яким встановив, що пільговий стаж становить 11 років 05 місяців 08 днів (а.с.15-17).

До пільгового стажу водія не зараховано період праці з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року у зв`язку з відсутністю первинних документів про виплату заробітної плати.

12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.12).

Заява передана на розгляд Управління.

20 жовтня 2022 року Управління прийняло рішення, яким відмовило у призначенні пенсії (а.с.13-14).

Підстава пільговий стаж не досяг 12 років 06 місяців.

Відповідач встановив, що страховий стаж складає 30 років 24 дні, а пільговий 11 років 05 місяців 08 днів (а.с.12-14).

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 останній з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року працював водієм автомобіля «Белаз 540Н» у вугільному розрізі і вивезенні вугілля й породи з розрізу Олександрійської автобази «Олександріявугілля» (далі Підприємство) (а.с.18-22).

Відомості про працю підтверджено архівною довідкою (а.с.26).

Водночас архівна установа повідомила, що у відомостях про нарахування заробітної плати позивача не зазначено виплачені суми за згаданий період (а.с.27).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до 01 квітня 2015 року) (далі Закон) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

02 березня 2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон 2), який набрав чинності з 01 квітня того ж року.

Законом 2 приписи пункту «з» частини 1 статті 13 Закону викладено у новій редакції.

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої цієї статті.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім тринадцятим пункту «б» частини

першої цієї статті.»

Отже, законодавець збільшив загальний стаж виходу на пенсію водіїв великовагових автомобілів, зайнятих у

технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, з 25 років до 30 років і встановив перехідні положення.

03 жовтня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон 3), який набрав чинності з 11 жовтня того ж року.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 4) доповнено статтею 114.

Приписами пункту 8 частини 2 статті 114 Закону 4 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Таким чином законодавець повторно закріпив збільшення загального стажу виходу на пенсію водіїв великовагових автомобілів, зайнятих у

технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, з 25 років до 30 років і встановив перехідні положення.

23 січня 2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15).

Рішення Конституційного суду України.

«Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, а саме: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.»

Отже, за правовим висновком Конституційного Суду України ОСОБА_1 набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах по досягненню 55 років за наявності 25 років стажу, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 06 місяців, оскільки працював до 01 квітня 2015 року.

До спірних правовідносин не може бути застосований припис пункту 8 частини 2 статті 114 Закону 4, оскільки його зміст відтворює норму права, яка визнана неконституційною відносно осіб, котрі працювали водіями великовагових автомобілів, зайнятих у

технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, до 01 квітня 2015 року.

На день звернення зі заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 55 років, а працю водієм великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, розпочав у 1986 році.

Щодо обчислення стажу водія великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Перш за все, відповідачі визнали, що страховий стаж перевищує 25 років.

Трудова книжка містила відомості про працю водієм великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, за період з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року.

Підприємство, в якому працював ОСОБА_1 , перебувало у державній власності.

Архівна установа підтвердила записи у трудовій книжці, посилаючись на первинні документи.

Архівна установа повідомила про існування особових рахунків ОСОБА_1 з нарахування заробітної плати за вказаний період без зазначення заробітної плати.

Відсутність інформації про виплату заробітної плати в особовому рахунку не доводить, що її не виплачували.

Позивач стверджує, що заробітну плату виплачували щомісячно.

Для невиплати заробітної плати упродовж 3 років мають бути підстави.

Якщо особа не виходила на працю стільки часу, то її би звільнили за прогул або з інших підстав завчасно.

Позивача звільнили з Підприємства 09 квітня 1989 році за власним бажанням (а.с.18-22).

Архівна установа повідомила, що в особовому рахунку ОСОБА_1 містяться відомості про заробітну плату за період з січня по квітень 1989 року.

Суд переконаний, що державна установа виплачувала заробітну плату працівнику щомісячно, однак відповідальний працівник не зазначив відомості про це у особовому рахунку ОСОБА_1 .

Водночас суд зазначає наступне.

У рішенні Управління 2 від 30 вересня 2022 року зазначено про наявність інформації стосовно надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати у період з 27 червня по 03 липня 1986 року і з 09 по 16 лютого 1988 року (а.с.16-17).

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що період праці водієм Підприємства з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року має бути зарахований до пільгового стажу (без врахування відпусток без збереження заробітної плати).

З його врахуванням пільговий стаж перевищує 12 років 06 місяців.

Отже, ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до приписів пункту «з» частини 1 статті 13 Закону.

Захист порушеного права полягає у визнанні протиправними і скасуванні рішення Управління 2 в частині незарахування до пільгового стажу періоду праці з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року, рішення Управління про відмову у призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?

Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, Управління 2 не могло і не може розглядати заяву.

Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту.

Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії.

Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.

Ним є Управління.

Таким чином позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1984,80 грн (а.с.8).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30 вересня 2022 року, яким обчислено стаж роботи ОСОБА_1 , в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду праці з 04 лютого 1986 року по 31 грудня 1988 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 12 жовтня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 12 жовтня 2022 року, керуючись приписами пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і правовим висновком суду.

Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 992,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 992,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей