Справа № 161/15782/22
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/310/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Мельник М.В.

в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, Відділення поліції №5 (смт.Підволочинськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Тернопільській області (далі відповідач 1), Відділення поліції №5 (смт.Підволочинськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області (далі відповідач 2) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 16.08.2022 року інспектором поліції Відділення поліції №5 (смт.Підволочинськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ткачуком Ф.Р. було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАР №5763239 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що суперечить нормам діючого законодавства. Вказує, що, не порушував вимоги ПДР, а поліцейський не надав йому для ознайомлення докази у вигляді відео фіксації порушення ним правил дорожнього руху, не надав можливості скористатися правовою допомогою та не роз`яснив права. Крім того, зазначає, що йому взагалі не було відомо, про винесення постанови, оскільки, при ньому жодних документів інспектор поліції не оформляв та відпустив з місця зупинки транс орного засобу.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року позивачу поновлено строк для звернення до суду та відкрито провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 зазначила, що дії інспектора поліції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказала, що факт того, що позивач був проінформований про винесення постанови відносно нього, зафіксований відеозаписом, однак, останній відмовився від її отримання. Також, зазначила, що заявлена сума судових витрат є неспівмірною із складністю справи та ціною позову. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача 1 до судового засідання подала заяву, в якій просить суд справу слухати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи у його відсутності та відзиву на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

Судом встановлено, що 16.08.2022 року інспектором поліції Відділення поліції №5 (смт.Підволочинськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ткачуком Ф.Р. було винесено щодо позивача оскаржувану постанову серії ЕАР №5763239, із змісту якої вбачається, що позивач, 16.08.2022 року, керуючи транспортним засобом «DAF FT 95 XF 430» д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Зарубинці, вул. Центральна, 40, порушив вимоги дорожнього знаку «Рух вантажних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР України, заборонні знаки, запроваджують або скасовують певні обмеження в русі, зокрема, дорожній знак 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою що перевищує зазначену на знакові.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Із дослідженого відеозапису наданого представником відповідача 1, вбачається, лише фрагмент розмови між інспектором поліції та водієм транспортного засобу, з якого неможливо встановити ані факту порушення, ані факту складання адміністративних матеріалів на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 21).

В даному випадку, позивач стверджує, що не порушував дорожній знак 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» п.п. 8.4 «в»ПДР України, оскільки, за його словами, вказаного дорожнього знаку на частині ділянки, де він їхав, не було, а доказів, щоб спростовували твердження позивача, відповідачами,не надано.

У відповідності до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд вважає, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами вину позивача в порушенні п.п. 8.4 «в» ПДР України, оскільки, не спростовано доводи позивача про те, що його автомобіль рухався в межах дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено».

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови інспектором поліції Ткачуком Р.Ф.не були з`ясовані всі обставини справи, не надано належних доказів винуватості позивача, а тому на підставі ч. 3 ст.286 КАС України, позов ОСОБА_1 до відповідача 1, слід задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову, закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому в позові до відповідача 2, слід відмовити із тих підстав, що належним відповідачем у даній справі в силу вимог ст. 2 КАС України, ст. 222 КУпАП в їх системному зв?язку, має бути орган (підрозділ) Національної поліції - в даному випадку Головне управління національної поліції в Тернопільській області, оскільки, підрозділи органів Національної поліції діють від імені цих органів, а, отже, не можуть виступати відповідачами у справах цієї категорії.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 496,20 грн. на користь позивача.

Також, згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відтак, оскільки, стороною позивача не надано будь-яких доказів понесення ним витрат на правничу допомогу, то витрати, заявлені у позові в розмірі 3000 грн. до стягнення з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову серіїЕАР №5763239 від 16 серпня 2022 року інспектора Відділення поліції №5 (смт. Підволочинськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області Ткачука Федора Ростиславовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В позові до Відділення поліції №5 (смт. Підволочинськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області -відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.