Справа № 240/10845/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/10845/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови їй у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з 01 січня 2020 року на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 № 03-23/164/2021 про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді та у виплаті перерахованих коштів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця в розмірі 86% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Житомирського апеляційного суду, визначеної на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 року № 03-23/164/2021, без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Заявлені позовні вимоги аргументувала тим, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, яка призначена їй, як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Пояснює, що у зв`язку із істотною зміною розміру складових суддівської винагороди отримала від Апеляційного суду Житомирської області довідку про суддівську винагороду №03-23/164/2021 від 29.11.2021, яку подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, разом із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2020 державного службовця на підставі ст.37-1 Закону України " Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в редакції від 26.10.2014. У відповідь на подану заяву, отримала відмову у здійсненні такого перерахунку, мотивовану відсутністю законодавчо обґрунтованих підстав (на думку відповідача, законодавством не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям у зв`язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям).

Ухвалою суду від 14.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

14.10.2022 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області жодним чином не порушувалися права позивача, щодо перерахунку її пенсії, рішення про відмову приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області за принципом екстериторіальності.

При цьому, відповідач пояснює, що рішення, яким відмовлено у перерахунку пенсії прийнято правомірно, оскільки чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям у зв`язку із підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям. Зауважує, що «призначення пенсії» і «перерахунок пенсії» є абсолютно різними за своїм змістом юридичними діями, а тому в момент призначення пенсії застосовується законодавство, що діє на момент звернення за призначенням пенсії, а при зверненні з заявою про перерахунок пенсії застосуванню підлягає законодавство, що діє в момент подання заяви про перерахунок пенсії. Відповідач вважає, що позивач необґрунтовано стверджує, про необхідність перерахунку її пенсії в 2022 році із застосуванням норми Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, а не в момент звернення із заявою про її перерахунок. Разом з тим, наголошує, що Кабінетом Міністрів України, станом на дату подання позивачем заяви про перерахунок суспільні відносини в сфері перерахунку пенсій особам, яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», не врегульовано.

27.10.2022 позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій заперечила твердження, викладені відповідачем у відзиві на позов. Вважає, що відповідач безпідставно стверджує про відсутність доказів у матеріалах справи щодо порушення ним (Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області) прав на перерахунок її пенсії, оскільки безпосередньо зверталася до відповідача із заявою про перерахунок та у листах Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.12.2021 № 0600-0207-8/105397 та від 28.12.2021 №45821-45811/К-02/8-0600/21, якими відмовлено їй у перерахунку пенсії державного службовця, відсутні посилання на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.12.2021 № 81. При цьому, зауважує, що ухилення Кабінету Міністрів України від правового регулювання питання щодо підстав, умов та порядку здійснення перерахунку пенсій державним службовцям, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку. Крім того, звертає увагу, що відповідач вже здійснював їй перерахунок пенсії державного службовця в 2015 та 2016 роках, і цей факт має преюдиціальний характер.

06.12.2022 на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів у справі Головне управління Пенсійного фонду у Житомирській області направило до суду належним чином завірену копію пенсійної справи позивача.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 19 березня 2010 року позивачка перебуває в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області на обліку та отримує пенсію за віком, яка призначена їй, як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (встановлене відсоткове співвідношення відповідачем не заперечується).

У зв`язку з істотною зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач отримала довідку Житомирського апеляційного суду №03-23/164/2021 від 29.11.2021 про суддівську винагороду.

03.12.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області через «Прозорий офіс» сервісного центру із заявою про перерахунок з 01.01.2020 пенсії державного службовця на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 в редакції від 26.10.2014.

До поданої заяви, позивач додала копію довідки Житомирського апеляційного суду №03-23/164/2021 від 29.11.2021 про суддівську винагороду та решту необхідних документів.

Як вказує позивач, що за змістом розписки-повідомлення № 12711/5553 подані документи прийняті до розгляду Житомирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке припинило свою діяльність з 03.07.2019, а тому позивач 08.12.2021 повторно направила поштою Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області заяву про здійснення з 01.01.2020 перерахунку її пенсії державного службовця в розмірі 86% від суми суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначеної у довідці Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 року, на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в редакції від 26.10.2014 разом із копією довідки Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 № 03-23/164/2021.

Розгляд поданих позивачем заяв здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за екстериторіальним принципом та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 81 від 10.12.2021.

Про прийняте рішення, листами Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 28.12.2021 № 45821-45811/К-02/8-0600/21 та від 14.12.2021 № 0600-0207-8/105397 повідомило позивачку.

З такими діями відповідача позивачка не погоджується, у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правове обґрунтування позовним вимогам, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів: солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, накопичувальна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та система недержавного пенсійного забезпечення. Основна частина населення отримує пенсію за солідарною системою, оскільки накопичувальна система, ще не функціонує в повній мірі, а недержавна система пенсійного забезпечення залишається не дуже популярною серед населення.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулюють Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII, станом на виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст.37-1 в редакції Закону №3723-ХІІ (чинного на момент призначення пенсії позивача) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за ним Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, то втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ). Згідно з п. 11 цього Закону №76-VІІІ текст ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ викладений у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців, станом на дату виходу на пенсію державного службовця позивача, був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» (далі - постанова № 865).

Пунктом 4 вищевказаної Постанови було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2002 року №432-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку та іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

У лютому 2015 року вступив в законну силу Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12 лютого 2015 року (далі - Закон № 192-VIII), розділ 10 якого визначав статус судді у відставці.

Приписами ст. 141, ст. 142 Закону № 192-VIII визначено, що суддя у відставці мав право на призначення йому пенсії на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором право на отримання щомісячного довічного утримання.

Закон України № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року «Про державну службу» втратив чинність на підставі Закону України № 889-VIII від 10 грудня 2015 року «Про державну службу», за винятком ст. 37 цього Закону, яка повинна застосовуватися до осіб, зазначених у п. 10 і п. 12 розділу XI Закону України № 889-VIII від 10 грудня 2015 року «Про державну службу» ( далі - Закон № 889-VIII).

Пунктами 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII та Закону України № 2453-VI від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що державні службовці, які на момент набрання законної сили цим Законом, мають стаж роботи на державній службі 10 або 20 років на посадах віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно із п. 13 розділу XI Закону № 889-VIII за особами, які на день набрання чинності цим Законом, перебувають у відставці, відповідно до вимог ст. 31 Закону № 3723-ХІІ зберігаються гарантії, передбачені цією статтею.

Починаючи з 08 червня 2016 року, у зв`язку з ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», визнано неконституційними окремі норми ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Абз. 2 ч. 1 рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 встановлено, що під час розгляду справи до статті 141 Закону №2453 Законом № 889-VIII було внесено зміни, а саме: в абзаці першому частини першої, частині другій слова «на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» виключено; в абзацах другому, четвертому частини п`ятої слова «Про державну службу» виключено. Конституційний Суд України вважав, що внесення вказаних змін не впливає на суть оспорюваних положень.

Предметом розгляду Конституційного Суду України на відповідність Конституції України (конституційність) були положення частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п`ятої статті 141 Закону № 2453 щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, встановлення максимального розміру такого утримання, припинення його виплати суддям у відставці на період їх роботи на певних посадах та скасування права судді на перерахунок призначеного раніше довічного грошового утримання судді, а також положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213, за якими у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 2453.

Як свідчать матеріали справи, після досягнення пенсійного віку, позивач з 19.03.2010 реалізувала своє право на отримання пенсії державного службовця, відповідно до положень абз.1 ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ та ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993.

Після призначення, пенсія позивачу була перерахована у 2015 році (01.09.2015) та 2016 році (01.05.2016) у зв`язку із збільшенням заробітної плати на посаді судді апеляційного суду.

Так, ключовим у даних спірних правових відносинах є право позивача на перерахунок пенсії державного службовця з 01.01.2020 із врахуванням суми суддівської винагороди визначеної у довідці Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 року № 03-23/164/2021 про суддівську винагороду.

Разом з тим, слід відмітити, що позивач не отримує щомісячне довічне грошове утримання, пенсія позивачу призначена за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ 19.03.2010.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що пенсія позивачу призначена на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ та її перерахунок позивач просить здійснити за статті 37-1 вказаного Закону, яка до 01.01.2015 дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови №865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, та на момент його звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку йому пенсії з цих підстав, законодавство змінилося, стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ в частині підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, взагалі втратила чинність, а Постанову №865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

Суд звертає увагу, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889, яким не передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям, які були призначені раніше.

У той час, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у рішенні від 30.04.2013 справі "Тимошенко проти України" (заява №49872/11), щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що застосування національного законодавства має бути передбачуваним тією мірою, щоб воно відповідало стандарту «законності», передбаченому Конвенцією - стандарту, що вимагає, щоб усе законодавство було сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати особі можливість - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою її дія (параграф 264).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду № 5-р(ІГ)/2020 від 18.06.2020 положення пункту 5 розділу III визнано таким, що не відповідає Конституції України припис пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, що визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини 1 статті 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто, безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону №889-VIII "Про державну службу", оскільки вказаний закон поширює свою дію на державних службовців, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

В даному випадку пенсія за віком призначена позивачці на підставі Закону №3723-ХІІ.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований статтею 46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина 1 статті 3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Аналізуючи встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, суд дійшов висновку, що оскільки позивачці пенсія була призначена до 2015 року, а також враховуючи рішення Конституційного Суду № 5-р(ІІ)/2020 від 18.06.2020, що позивачка має право на перерахунок пенсії відповідно до норм Закону № 3723-XII, які діяли на момент призначення їй пенсії.

У зв`язку із чим, суд вважає, що є достатньо правових підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо повідомлення про відмову у перерахунку пенсії позивачу, оскільки саме на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перебуває позивачка та із відповідною заявою про перерахунок пенсії вона звернулася саме до відповідача. Крім того, у листі від 14.12.2021 відповідач вказав на те, що заяву позивачки від 03.12.2021 та подані документи розглянуто, також у вказаному листі викладені підстави, які слугували відмові у прийнятті позитивного рішення.

А тому, з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) виходячи з розрахунку 86% від суми місячної заробітної плати, починаючи з 01.01.2022, на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 № 03-23/164/2021, з урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо позовної вимоги перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, суд вказує наступне.

Відповідно до пункту 13-2 прикінцевих положень Закону №1058-IV максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність

Згадані норми законодавства щодо максимального розміру пенсії, на час розгляду даної адміністративної справи є чинними, неконституційними не визнавались, а тому підстави для їх незастосування органами Пенсійного фонду відсутні.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими в частині, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо повідомлення ОСОБА_1 про відмову у здійсненні перерахунку її пенсії державного службовця з 01 січня 2020 року на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 № 03-23/164/2021 про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді та у виплаті перерахованих коштів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця в розмірі 86% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді Житомирського апеляційного суду, визначеної на підставі довідки Житомирського апеляційного суду від 29.11.2021 № 03-23/164/2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 900 (дев`ятсот ) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 07 грудня 2022 р.