Справа № 420/13356/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 грудня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Бездрабка О.І., роглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, Національної поліції України про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, Національної поліції України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати накази начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31.05.2022 року № 401 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби у поліції та від 22.06.2022 року № 354 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника чергової частини відділення поліції № 1 Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Ухвалою від 27.09.2022 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 27.09.2022 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 12.10.2022 р. задоволено клопотання відповідача-1 про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву та матеріалів.

Ухвалою від 18.11.2022 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача-1 у розгляді справи з викликом сторін.

Ухвалою від 21.11.2022 р. задоволено клопотання позивача про залучення до справи доказів.

Ухвалою від 21.11.2022 р. задоволено клопотання відповідача-1 про поновлення процесуального строку для подання заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою від 21.11.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вказаної ухвали 24.11.2022 р. від представника позивача надійшла заява, в якій просить поновити строк звернення до суду. Вказує на те, що Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 р. № 2123-ІХ жодних змін до ст.122 КАС України та ст.233 КЗпП України щодо зменшення строку звернення до суду у справах про оскарження наказів про звільнення зі служби в органах поліції не вносилося. Сам Закон № 2123-ІХ набув законної сили лише 01.05.2022 р., наступного дня після опублікування 30.04.2022 р. у газеті "Голос України". ОСОБА_1 до виїзду у серпні 2022 року постійно мешкав на території Каховської міської територіальної громади Херсонської області, яка навіть на момент подання позову була включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 р. № 75. Відтак, позивач мав обмежений доступ до публікацій в офіційних засобах масової інформації відомостей про прийняття нових законодавчих актів, у тому числі у сфері судового захисту порушених прав, внаслідок чого впродовж деякого часу після виїзду з непідконтрольної території не володів інформацією про встановлення обмеженого (15-денного) строку оскарження наказу про звільнення зі служби в органах поліції. Більше того, представники відповідача-1 свідомо, розуміючи скорочені строки звернення до суду, зволікали з наданням ОСОБА_1 відомостей, необхідних для звернення до суду, зокрема, відповіді на заяву про поновлення на посаді - лист з інформацією про прийняте рішення датовано 12.10.2022 р. Виїхавши на підконтрольну територію ОСОБА_1 одразу звернувся до ГУНП в Херсонській області для проведення відповідних дій за його участі з метою перевірки на причетність до співпраці з окупаційною владою на непідконтрольних територіях. Після завершення необхідних перевірок, написання заяви на поновлення на посаді, ОСОБА_1 був змушений витратити час на відшукання безпечного місця для розміщення власної родини на підконтрольній території, і тільки після цього мав змогу зайнятися вирішенням проблем юридичного характеру.

При вирішенні даної заяви суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи "Скордіно проти Італії", "Ятрідіс проти Греції").

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Еко-вугілля України" щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 р. № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17.05.2022 р. № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 07.11.2022 р. № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19 лютого 2023 року.

Враховуючи викладене, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Введення на території України з 24.02.2022 р. воєнного стану, в тому числі і тимчасова окупація території Каховської міської територіальної громади Херсонської області, де проживав позивач, обмежений доступ до інформації на тимчасово окупованій території, подальші дії позивача щодо проходження поліграфу відразу після виїзду на підконтрольну територію України та без зволікань звернення до ГУНП в Херсонській області із заявою про поновлення на роботі, що передбачено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, необхідність розміщення у безпечному місці родини, об`єктивно вплинуло на можливість звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з даним позовом у встановлений ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України п`ятнадцятиденний строк.

При цьому, вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини суд визнає поважними, а тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст.121, 122, 166, 241, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Херсонській області, Національної поліції України про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі

Продовжити розгляд справи № 420/13356/22.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.І. Бездрабко