Справа № 300/723/22
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2022 р. справа № 300/723/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об "єднання Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача, що полягають у невидачі довідки за 2015,2016 та 2017 роки (по роках та по місяцях) про всі види та розмір грошового забезпечення з вказанням про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішній військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" до складу сум грошового забезпечення, за якою нараховувалась та виплачувалась у 2015-2017 роках матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, передбачена розділом XXII наказу МВС № 638, ОСОБА_1 . Просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки. Однак на момент розгляду даної справи, відповідач не надав суду витребувану інформацію.

31.10.2022 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

В період з 25 квітня 2000 року по 11 січня 2019 року позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

Відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 27.12.2018 № 206 по о/с позивач був переміщений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, на підставі якого, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2019 № 10 по с/ч позивач був виключений зі списків військової частини НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення.

Військовою частиною НОМЕР_2 не було проведено з позивачем остаточного розрахунку при переміщенні, який полягає у не включенні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів, цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" до складу сум грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась у 2015-2017 роках матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, передбачена розділом XXII наказу МВС України від 04.07.2014 № 638 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам".

06.12.2021 позивач звернувся із зверненням на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 з проханням видати (по роках та по місяцях) довідку за 2015, 2016 та 2017 роки про всі види та розмір грошового забезпечення з вказанням про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №889. Також просив вказати, про включення чи не включення при нарахуванні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбаченої постановою КМУ №889. В разі не включення при виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбаченої постановою КМУ № 889, позивач просив провести виплату недоплаченої суми (з урахуванням раніше виплачених сум).

13.01.2022 позивач отримав відповідь від командира військової частини НОМЕР_2 вих. 50/41-Б-6 від 05.01.2022, де зазначено, що щомісячні додаткові види грошового забезпечення входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, проте не входить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, оскільки одноразові додаткові види грошового забезпечення є однією із складових грошового забезпечення так як і щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Позивач не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі також Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина 4 статті 9 Закон №2011-XII).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (чинної на час виникнення спірних правовідносин, надалі також - Постанова №1294) було встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 1294 було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України, які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України визначала чинна до 02.05.2018 Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 №638 (надалі також Інструкція №638).

Так, пунктом 1.2 Інструкції №638 передбачалося, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Розділом XXII Інструкції №638 передбачалась виплата допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до пункту 22.1. Інструкції №638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини може надаватися в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.

Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість чи неможливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.

Згідно із пунктом 22.2. Інструкції №638 матеріальна допомога надається на підставі рапорту у кожному конкретному випадку. Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтверджувальними документами, передається до фінансового органу для виплати матеріальної допомоги. Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.

При цьому, за приписами пункту 22.3. Інструкції №638 військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників (командирів), розмір матеріальної допомоги визначається, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, яке отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами, що ними займалися.

Приписами підпунктів 1 та 4 пункту 1 чинної на момент виникнення спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889 (надалі також Постанова №889) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Таким чином, в період 2015, 2016 та 2017 років була чинною Постанова №889, яка передбачала виплату військовослужбовцям Національної гвардії щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Суд зазначає, що позивачу в період з 2015 по 2017 роки не виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, що сторонами не заперечується.

Суд звертає увагу, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

У постанові від 06.02.2019 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: згідно з ч.ч. 2, 3ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Відтак, у спірному випадку, щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатись одноразовою та мала бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалася матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

До суду відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, що у спірний період відповідач включив суми щомісячної додаткової грошової винагороди позивача до складу грошового забезпечення, з якого обчислював матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, а таж суд звертає увагу, що відповідачем також не виконано ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2022, а саме не надано суду витребуваної інформації щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що нарахування і виплата позивачу в 2015, 2016 та 2017 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислювалася така допомога, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, є протиправною.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями Військової частини НОМЕР_2 прав позивача є - зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, включивши суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за відповідний місяць до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислювалася матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Щодо вирішення клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд не зупиняє провадження у справі за клопотанням учасника справи, поданим після закінчення підготовчого провадження, якщо зазначені у клопотанні підстави для зупинення провадження виникли до закінчення підготовчого провадження і такий учасник справи знав або повинен був про них знати.

Враховуючи вказане, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

З огляду на наведене, позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивачем судових витрат не понесено, підстави для їх розподілу відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об єднання Національної гвардії України , що полягають у невидачі довідки за 2015, 2016 та 2017 роки (по роках та по місяцях) про всі види та розмір грошового забезпечення з вказанням про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди та не включенні до матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" до складу сум грошового забезпечення, за якою нараховувалась та виплачувалась у 2015- 2017 роках матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, передбачена розділом XXII наказу МВС №638 - ОСОБА_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 до складу сум грошового забезпечення, за якою нараховувалась та виплачувалась у 2015-2017 роках матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, передбачена розділом XXII наказу МВС №638.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );

відповідач: Військова частина НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об "єднання Національної гвардії України (ЄДРПОУ - НОМЕР_5, АДРЕСА_2).

Суддя Шумей М.В.