Справа № 520/20542/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 р. Справа № 520/20542/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.02.2022 року, та на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 року у справі № 520/20542/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № РВ-021 від 23.04.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в особі Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки №226, 230, розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, Циркунівська сільська рада, садівниче товариство «Новий сад», що належить ОСОБА_1 , на підставі заяви №ЗВ-021 від 22.04.2021 року та доданої до неї технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої Приватним підприємством «Фінансово-правовий консалтинг» у 2020 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі № 520/20542/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № РВ-021 від 23.04.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області в особі Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №ЗВ-021 від 22.04.2021 року та доданої до неї технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої Приватним підприємством «Фінансово-правовий консалтинг» у 2020 р. з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 року у справі № 520/20542/21 заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 суму судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 17.02.2022 року та додатковим рішенням від 20.05.2022 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі № 520/20542/21 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі у зв`язку із їх необґрунтованістю. Скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 року у справі № 520/20542/21.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-021 від 23.04.2021 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, ухвалено у зв`язку із встановленням передбачених законом підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, а саме: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; невідповідність поданих документів законодавству, а саме: ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Посилаючись на те, що оскаржуване рішення кадастрового реєстратора ухвалено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відповідач наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги про скасування додаткового судового рішення від 20.05.2022 року відповідач посилається на те, що дана справа є справою незначної складності та її розгляд проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому адвокатом позивача не докладено надмірних і значних професійних зусиль та навичок під час її супроводу, у зв`язку із чим, понесені витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ХР-25-00-078428 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №2651 від 17.03.1999 року, позивачу передана у власність земельна ділянка: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в садівничому товаристві «Новий сад» на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області.

22.04.2021 року позивачем до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, а саме до Головного управління Держгеокадарсту у Харківській області, було подано заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом із доданими до неї документами з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в садівничому товаристві «Новий сад» на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області.

Не є спірною обставиною у цій справі, що на виконання принципу екстериторіальності, системою електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості, для погодження наданої позивачем документації із землеустрою було обрано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

За результатом розгляду заяви позивача, документації із землеустрою та електронного документа державним кадастровим реєстратором Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області було прийнято рішення №РВ-021 від 23.04.2021 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав:

- електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа;

- невідповідність поданих документів законодавству, а саме: ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

В рішенні також вказано рекомендацію: формування ділянки здійснити з урахуванням наявної картографічної основи державного земельного кадастру.

Не погодившись з вищевказаним рішенням реєстратора, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення №РВ-021 від 23.04.2021 року.

Ухвалюючи додаткове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн. суд першої інстанції виходив з їх співмірності та обґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлено Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі Закон № 3613-VI у редакції станом на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 3613-VI державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи (ч. 3 ст. 24 Закону № 3613-VI).

Пунктом 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3613-VI установлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

У відповідності до частини 4 статті 24 Закону № 3613-VI для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Згідно частини 6 ст. 24 Закону № 3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно ч. 3 ст. 5 Закону № 3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Пунктом 69 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі Порядок №1051) передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою (у паперовій або електронній формі) згідно з додатком 12 розробника документації із землеустрою та оцінки земель від імені замовника, якщо інше не передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник).

Заява у паперовій формі разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-129, 135-137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а заява в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держгеокадастру, представлену у формі Інтернет-сторінки, що забезпечує формування та подання заяви (далі - Інтернет-сторінка).

Відповідно до пункту 67 Порядку № 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Документація із землеустрою, технічна документація з оцінки земель, що подаються у паперовій формі, засвідчується підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, відповідального за якість робіт із землеустрою, в електронній формі - його кваліфікованим електронним підписом.

Згідно із пунктом 74 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Згідно пункту 75 Порядку № 1051 у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру вносить електронний документ та відомості, які він містить, до Державного земельного кадастру;

2) робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об`єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь у паперовій формі позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 15.

У разі подання заявником документації із землеустрою та оцінки земель в електронній формі зазначена позначка не проставляється, а така документація підписується Державним кадастровим реєстратором із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису;

3) присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107-161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї);

4) виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162-199 цього Порядку, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру;

5) оприлюднює інформацію про внесення відомостей до Державного земельного кадастру згідно з пунктами 209-211 цього Порядку та відповідні відомості про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку;

6) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру у разі подання такої документації у паперовій формі або в електронній формі - за власним кваліфікованим електронним підписом.

Витяг з Державного земельного кадастру, який надається для підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей, є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).

Згідно пункту 77 Порядку № 1051 у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Пунктом 78 Порядку № 1051 передбачено, що у протоколі проведення перевірки електронного документа зазначаються: 1) дата та номер протоколу; 2) реєстраційний номер заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) вид та назва документації із землеустрою та оцінки земель; 4) відомості про замовника документації із землеустрою, зазначені у підпункті 3 пункту 72 цього Порядку; 5) кадастровий номер (за наявності) та місцезнаходження земельної ділянки або дані про інший об`єкт Державного земельного кадастру, щодо якого вносяться відомості (зміни до них) згідно з відповідною заявою; 6) відомості про розробника документації із землеустрою та оцінки земель; 7) відомості про невідповідність даних електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку; 8) викопіювання з кадастрової карти (плану) відповідної адміністративно-територіальної одиниці з нанесенням на ньому контурів об`єктів перевірки; 9) прізвище та ініціали Державного кадастрового реєстратора, що провів перевірку електронного документа. Протокол проведення перевірки підписується Державним кадастровим реєстратором та засвідчується його печаткою.

Згідно пункту 79 Порядку № 1051 розгляд доопрацьованого електронного документа, що містить відомості про результати робіт із землеустрою та оцінки земель, здійснюється у разі повторного звернення заявника відповідно до пунктів 66-78 цього Порядку.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою (у паперовій або електронній формі) розробника документації із землеустрою та оцінки земель від імені замовника, якщо інше не передбачено договором на виконання відповідних робіт.

Заява у паперовій формі разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами подається заявником Державному кадастровому реєстраторові.

Державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

У разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор: складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа та повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №РВ-021 від 23.04.2021 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру обґрунтовано невідповідністю електронного документа установленим вимогам.

Отже, у відповідності до вимог пункту 77 Порядку № 1051, установивши невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор мав повернути заявникові документацію із землеустрою разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Натомість державним кадастровим реєстратором Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ухвалено рішення №РВ-021 від 23.04.2021 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, що суперечить вимогам пункту 77 Порядку № 1051.

Таким чином, з огляду на те, що державний кадастровий реєстратор Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, установивши невідповідність поданого електронного документа ухвалив рішення №РВ-021 від 23.04.2021 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а не повернув заявникові документацію із землеустрою разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення.

Аналогічні висновки були наведені Верховним Судом зокрема у постанові від 27 травня 2021 року у справі №819/1793/17.

Оскаржуване рішення реєстратора №РВ-021 від 23.04.2021 року містить також зазначення підстави для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: невідповідність поданих документів законодавству, а саме: ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Колегія суддів зазначає, що згідно абзацу 1 пункту 74-1 Порядку № 1051, у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає відомості, що виявлені у поданих документах та свідчать про їх невідповідність вимогам законодавства з посиланням на нормативно-правовий акт та його положення, з якими виявлено невідповідність поданих документів.

В порушення зазначених вимог, оскаржуване рішення кадастрового реєстратора №РВ-021 від 23.04.2021 року містить лише зазначення: «невідповідність поданих документів законодавству, а саме: ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»».

Відомостей, що виявлені у поданих документах та свідчать про їх невідповідність вимогам законодавства з посиланням на нормативно-правовий акт та його положення, з якими виявлено невідповідність поданих документів, оскаржуване рішення не містить. Частина 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачає перелік підстав (чотири підстави) для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, а не вимоги до поданих документів.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що зазначена в оскаржуваному рішенні підстава відмови: «невідповідність поданих документів законодавству, а саме: ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»» стосувалася знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, колегія суддів зазначає, що за правилами абз. 5 пункту 74-1 Порядку № 1051, у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є розташування об`єкта у межах іншого об`єкта Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру, з яким виникає перетинання меж таких об`єктів, та/або кадастровий номер земельної ділянки, якщо таким об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка. В порушення зазначених вимог, оскаржуване рішення реєстратора вищевказаної інформації не містить.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № РВ-021 від 23.04.2021 року, та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірності оскаржуваного рішення не доведено.

При цьому, колегія суддів наголошує, що за правилами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів та доказів які б спростовували правильність рішення суду першої інстанції та наведені вище висновки, з огляду на що колегія суддів не знаходить правових підстав для її задоволення.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині оскарження додаткового судового рішення від 20.05.2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Доходячи висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн. суд першої інстанції виходив з їх співмірності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 року у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі №814/698/160 від 18.10.2018 року у справі №813/4989/17.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, для включення всього розміру гонору до суми, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону № 5076-VI.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги, у відповідності до якого 10.06.2021 року між адвокатом Тарасенко Дар`єю Юріївною та позивачем укладено договір про надання правової допомоги адвокатом №10/06/21, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання клієнту правової допомоги в обсягах, визначених в договором та додатком №1 до договору, а саме: надання правової допомоги клієнту з питання оскарження рішення державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № РВ-021 від 23.04.2021 року та зобов`язання уповноваженого органу внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки №226, 230, розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, Циркунівська сільська рада, садівниче товариство Новий сад, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю серія ХР-25-00-078428 від 17.03.1999 року, що включає в себе: аналіз наявних матеріалів, аналіз судової практики з аналогічних питань, підготовка позовної заяви, підготовка пакету документів для звернення до суду, представництво клієнта в суді першої інстанції (за необхідністю) та будь-які інші дії щодо захисту клієнта по зазначеному питанню.

Сторонами погоджено, що гонорар адвоката складає 3000,00 грн. Порядок оплати протягом 20 днів з дня підписання цього договору. У випадку необхідності представництва інтересів клієнта в суді апеляційної, касаційної інстанцій, сторони обумовлюють гонорар адвоката додатково.

На підтвердження наданих послуг за вищевказаним договором про надання правової допомоги сторони підписали акт приймання-передання наданих послуг від 19.10.2021 року.

Крім того, адвокатом на користь позивача було виписано рахунок-фактуру №01/10/21 відповідно до якої на користь адвоката підлягає сплаті сума 3000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на складність справи, виконані адвокатом роботи (надані послугу), суму понесених витрат тощо, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів наголошує, що як було зазначено вище, за правилами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга жодних вагомих доводів та будь-яких доказів які б доводили неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу адвоката, чи реальність їх понесення не містить, а зводиться до переліку правових норм, що не може вважатися належним обґрунтуванням вимог апеляційної скарги.

Правильності додаткового судового рішення апеляційна скарга не спростовує, з огляду на що правові підстави для її задоволення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року та додаткового рішення від 20.05.2022 року у справі № 520/20542/21 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 року у справі № 520/20542/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко