Справа № 200/18521/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Справа№200/18521/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

визнати протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсійного забезпечення з урахуванням довідки відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ясинувата» Державного підприємства «Донецька залізниця» про заробіток, яка враховується при призначенні пенсії №1081 від 12.09.2019 року,

зобов`язати виконати перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням довідки відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ясинувата» Державного підприємства «Донецька залізниця» про заробіток, яка враховується при призначенні пенсії №1081 від 12.09.2019 з 15.01.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідач призначив йому пенсію відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач не прийняв до розгляду довідку про заробітну плату відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ясинувата» Державного підприємства «Донецька залізниця» №1081 від 12.09.2019.

Позивач вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Отже позивач має право для обчислення пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату видану на непідконтрольній українській владі території.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги, а також стягнути на користь позивача 10 000,00 грн очікуваних витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 21 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, поновлено строк звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Відзив відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені фактичні обставини спірних відносин, в тому числі, відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, викладені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/1664/20-а від 16.03.2020 року, яке набрало законної сили 24.09.2020 року.

Зокрема, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

15.01.2020 року позивач звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою № 122 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відповідача № 11 від 17.01.2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за відсутністю документально підтвердженого стажу у позивача на дату звернення за призначенням пенсії для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу відповідачем не було зараховано страховий стаж роботи позивача в Локомотивному депо Ясинувата-Східне Донецької залізниці з 26.06.1984 року по 03.09.1987 року, 04.09.1987 року по 31.12.1991 року в якості машиніста тепловозу.

У справі №200/1664/20-а позивачем було надано до суду трудову книжку НОМЕР_3 від 05 травня 1980 року; довідку Відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ясинувата» Державного підприємства «Донецька залізниця» так званої «днр» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №02/501 від 23.12.2019 року, в якій зазначено, що у вказані періоди позивач працював в Локомотивному депо Ясинувата-Східне Донецької залізниці помічником машиніста тепловозу та машиністом тепловозу, також зазначено, що зазначені посади відносяться до посад, визначених Списком № 2, всього стаж роботи у вказаний період склав 08 років 08 місяців 10 днів; довідку Відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ясинувата» Державного підприємства «Донецька залізниця» так званої «днр» про заробіток, який враховується при призначенні пенсії №1081 від 12.09.2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/1664/20-а від 16.03.2020 року позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області був задоволений частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 11 від 17.01.2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком па пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до заяви № 122, поданої разом із додатками 15.01.2020 року та відмову врахувати пільговий стаж за Списком № 2 за періоди роботи з 26.06.1984 року по 03.09.1987 року, та з 04.09.1987 по 31.12.1991року;

зобов`язано Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 122 від 15.01.2020 року з урахуванням висновків суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на звернення позивача від 04.11.2021 року повідомило, що враховуючи висновки суду, призначено пенсію з урахуванням страхового стажу 29 років 4 місяці 15 днів, за Списком № 2- 7 років 6 місяців 6 днів, стаж враховано по 31.12.2019 (коефіцієнт страхового стажу - 0,29333) та середньомісячної заробітної плати - 3482,71 грн. розрахованої за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.01.2008 но 31.12.2019 (7763,17 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2017-2019 роки х 0,44862- індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

На звернення позивача від 27.11.2021 року листом від 08.12.2020 року ГУ ПФУ в Донецькій області відмовив позивачу щодо врахування довідки про заробітну плату №1081, посилаючись на те, що довідка є спірною та прийнято рішення звернутися до суду за роз`ясненням висновків резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/1664/20-а від 16.03.2020 року.

Довідка №1081 від 12.09.2019 року про заробітну плату позивача за період роботи з 1985 по 1989 роки у ВП «Локомотивне депо Ясинувата» ДП «Донецька залізниця», видана підприємством, що розташоване в місті Ясинувата, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р належать до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не виконують свої повноваження.

Не погодившись з не врахуванням органом Пенсійного фонду відомостей вказаної довідки про заробітну плату за період роботи з 1985 по 1989 роки, позивач наполягає на перерахунку пенсійних виплат на підставі довідки про заробітну плату №1081 від 12.09.2019 року, в зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV),.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

Пунктом 2.10 Порядку Порядок № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Отже, за загальним правилом частини 1 статті 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Водночас, обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців законом передбачено за певних обставин, а саме: за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії врегульований статтею 44 Закону № 1058-IV, відповідно до якої призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Отже з нормативного регулювання спірних відносин випливає як право особи на обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців, так і звернення за перерахунком призначеної пенсії на підставі наданих документів.

За матеріалами справи спір виник через надану позивачем довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №1081 від 12.09.2019 року про роботу на підприємстві ВП «Локомотивне депо Ясинувата» ДП «Донецька залізниця» за період роботи з 1985 по 1989 роки на підставі особових рахунків за цей період. Вказана довідка видана органами окупаційної влади на тимчасово не підконтрольній Україні території.

Тому суд зауважує, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Тому, вказана довідка стосовно суми заробітної плати, отриманої в період 1985 - 1989 років за вимогою позивача має бути врахована при призначенні пенсійних виплат.

Стосовно способу захисту у цій справі суд зауважує, що стороною позивача жодним чином не доведено, що неврахування спірної довідки про заробітну плату призвело до зменшення пенсійних виплат позивача, або навпаки, її врахування призведе до збільшення розміру пенсії. Тобто, позивачем не доведено фактичне порушення його майнового права відповідачем.

Водночас відповідач, не надавши відзив на позовну заяву з необхідними доказами, всупереч приписам частини 2 статті 77 КАС України, не довів правомірність розрахунку пенсії позивача та відмовив у її перерахунку.

Частиною 1 статті 58 Закону № 1058-IV передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Отже, за наслідками врахування спірної довідки про заробітну плату позивача саме відповідач уповноважений визначати правильність розміру призначеної пенсії.

Тому, враховуючи право позивача на проведення перерахунку пенсії, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період 1985 - 1989 роки та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 15.01.2020 року з урахуванням довідки №1081 від 12.09.2019 року.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана правова позиція щодо визначення витрат на правову допомогу в адміністративному судочинстві викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Позивачем до складу судових витрат заявлено відшкодування очікуваних витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги №45, додаткової угоди №1 від 15.12.2021 року та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, складеного представником позивача.

При цьому, за змістом договору про надання правової допомоги №45 від 15 грудня 2021 року в межах цього договору «Адвокат» надає «Клієнту» повний комплекс юридичних послуг, потреба в яких виникає в процесі представництва інтересів перед фізичними та юридичними особами будь-якої форми власності, установах, органах державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронних органах, органах прокуратури, судах та організаціях. «Клієнт» довіряє, а «Адвокат» приймає на себе обов`язок надання юридичної/правової допомоги при веденні справи в будь-яких судах України, з усіма правами позивача, відповідача, 3-ї особи, з правом вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа згідно процесуального законодавства України без обмеження повноважень представника - «Адвоката» (пункти 1.1, 1.2 договору).

В свою чергу, додаткова угода №1 до вказаного договору також не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Більш того, вказані документи взагалі не дають можливості визначити, якого саме питання стосувалась правнича допомога, не містять жодного посилання в будь-якій формі на розгляд цієї адміністративної справи № 200/18521/21 або характер спору. Отже, складені адвокатом та позивачем документи не дозволяють встановити розподіл вартості правничої допомоги та виокремити вартість понесених витрат, пов`язаних з розглядом саме цієї справи у Донецькому окружному адміністративному суді.

Зазначені обставини вказують на порушення вищенаведених вимог статті 134 КАС України та унеможливлюють вирішення питання про включення витрат на правничу допомогу до складу судових витрат у справі.

Крім того, в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику та повідомлення сторін, через що адвокат не приймав участі у судових засіданнях, а посилання чи докази про надання інших видів правничої допомоги суду не надані.

Водночас суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн. включається до складу судових витрат та підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період 1985 - 1989 років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 15.01.2020 року з урахуванням відомостей про заробітну плату, які містяться у довідці №1081 від 12.09.2019 року «Відокремленого підрозділу «локомотивне депо Ясинувата» державного підприємства «Донецька залізниця»».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 листопада 2022 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов електропостачання через обставини збройної агресії проти України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов