Справа № 160/7540/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7540/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року (суддя Ніколайчук С.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язані з відмовою в розрахунку і виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно кількості робочого стажу 29 років за період з 19.02.2020 по 20.05.2020 включно, з 01.09.2020 по 31.12.2021 включно, з 01.01.2022 по теперішній час на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, незаконними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати і виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання за період з 19.02.2020 по 20.05.2020 включно, з 01.09.2020 по 31.12.2021 включно, з 01.01.2022 по теперішній час на підставі ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68% складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою № Б.с-423 від 27.02.2020 Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, який з 2005 року отримував щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно з постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 в адміністративній справі № 160/3746/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020 відповідно до довідки № Б-с-423 від 27.02.2020 Територіального управління ДСА в Дніпропетровській області, згідно з Законом № 1402 VIII в редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з 19.02.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці перерахунку із розрахунку 50% суддівської винагороди.

Приймаючи рішення, відповідач виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді судді складає менше 20 років.

Вважаючи протиправним таке рішення УПФУ, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016).

Підпунктом 1 пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 визначено: частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Отже, маючи 29 років суддівського стажу, позивач згідно з частиною 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 № 2453-VI, мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Проте Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч. 3, 4 ст.135 Закону № 1402-VIII).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII та суддівський стаж позивача (повних 29 років роботи на посаді судді), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає невірними висновки відповідача, що розмір довічного грошового утримання позивача має обраховуватися на рівні 50% через відсутність в останнього достатнього стажу саме на посаді судді.

До стажу роботи на посаді судді, у розумінні приписів статті 137 Закону № 1402-VІІІ, зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Крім того до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При цьому відповідно до абзацу 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Верховним Судом сформовано сталий правовий висновок, згідно з яким стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру (постанови ВС від 09.11.2018 у справі № 243/4794/17, від 11.12.2018 у справі № 522/5168/17, від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 23.06.2022 у справі № 620/6422/20).

Матеріалами справи підтверджується, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, у тому числі з урахуванням періодів роботи на прокурорських посадах, складає 29 років, у зв`язку з чим, враховуючи приписи ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ, розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен збільшуватися за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки й, відповідно, становити 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення УПФУ, згідно з яким перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача здійснено із розрахунку 50% суддівської винагороди працюючого судді.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року в адміністративній справі № 160/7540/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 08 грудня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 08 грудня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова