Справа № 953/22616/21
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Зуб Г.А.,

за участю секретаря - Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 до суду надійшла вказана позовна заява поштою, в якій позивач просить скасувати винесену інспектором УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Підлужною М.А. постанову від 22.11.2021 серії ЕАО №5060148 про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, справу закрити, та зупинити дію вказаної постанови.

В обґрунтування вказаних вимог посилається те, що оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої останній 22.11.2021 приблизно о 13.20 год. керував автомобілем Kia Sportage н.з. НОМЕР_1 , та рухався в м. Харкові по вул. Полтавський шлях, в напрямку с. Пісочин при наявності дорожнього знаку 5.76 зі швидкістю 74 км/год, чим перевищив швидкість на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР. Однак, позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки позивач ПДР не порушував, та прилад Трукам поліцейський утримував в руці, та здійснював фіксацію, що є незаконним, доказів вчиненого правопорушення надано не було, та порушено процедуру розгляду справи, порушено право на захист, та взагалі фіксація на прилад Трукам, який поліцейський утримував в руці не є належним та допустимим доказом.

Представником відповідача УПП в Х/о ДПП надано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що факт порушення позивачем ПДР було зафіксовано приладом Трукам ТС000748, та на відеозаписі з вказаного приладу видно автомобіль позивача, та зафіксовано швидкість руху даного автомобілю, яка становила 74 км/год. Вказаний автомобіль було зупинено, та продемонстровано позивачу вказаний запис, позивачу роз`яснені його права, та складено постанову. Використання приладів TruCam як в ручному, так і в автоматичному режимі є законним. За вказаних обставин, вказана постанова є правомірною, та позивачем не надано жодних доказів, що спростовують оскаржувану постанову.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлені у встановленому порядку, причину неявки суду не повідомили.

Статтею 268 КАС України встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

29.11.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А.

Ухвалою судді від 28.12.2021 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження в ній у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 22.11.2021 о 13:11:30 год. в м. Харків по вул. Полтавський Шлях, 247, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE н.з. НОМЕР_2 , здійснив рух в межах населеного пункту, позначену дорожнім знаком 5.49 та при наявності дорожнього знаку 5.76, зі швидкістю 74 км/год., чим перевищив допустиму швидкість на 24 км/год. Фіксація правопорушення здійснювалась на прилад Трукам ТС000748, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол. швид. Не більше 50 км/год), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП (в ред. на час вчинення правопорушення) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина 1 статті 122).

За положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також засувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному

режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що порушення зафіксоване лазерним вимірювачем TruCam TC 000748.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 р. № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 р. № 193 (далі - Порядок № 193).

Відповідно до п. п. 1, 2 розд. ІІ Порядку № 193, повірка ЗВТ (засобу вимірювальної техніки) проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, державними підприємствами, які належать до сфери управління Мінекономрозвитку та провадять метрологічну діяльність, та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки ЗВТ (далі - виконавці). Повірку ЗВТ проводить персонал виконавців, який відповідає вимогам, установленим у Критеріях, яким повинні відповідати наукові метрологічні центри, державні підприємства, які належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та провадять метрологічну діяльність, та повірочні лабораторії, які уповноважуються або уповноважені на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, затверджених наказом Мінекономрозвитку від 23.09.2015 р. № 1192, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 07.10.2015 р. за № 1213/27658.

Також суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technology Іnс, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання цього приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному, так і в статичному положенні. Тобто, поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху.

Згідно з п.п. 3.3 Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, з відстані у 350-450 м виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео.

Якщо позначка буде стабільно утримуватись на цільовому транспортному засобі не менше ніж 0,3 с, то прилад здійснить вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчитиме характерний звук високого тону в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу буде показано числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху необхідно прицілом супроводжувати цільовий транспортний засіб, не відпускаючи спускового гачка до встановленої відстані (70 м.) на якій прилад здійснить фотографування транспортного засобу порушника. Про це свідчитиме повторний звук високого тону. Після цього поліцейський може відпустити спусковий гачок та вживати заходи до зупинки порушника.

З наведеного вбачається, що швидкість автомобіля фіксується під час руху, та в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів автоматично фіксується приладом, про що свідчать відповідні сигнали і подальше можливе зменшення такої швидкості чи її збільшення, на доведеність факту вчинення цього правопорушення не впливає.

Наведені вище обставини спростовують доводи сторони позивача про наявність у нього сумнівів щодо законності використання засобу вимірювання швидкості "TruCam LTІ 20/20" №ТС000748, який відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинний був до 08.12.2021.

При цьому, суд зауважує, що використання поліцейськими приладу Тrucam з метою фіксації порушень швидкісного режиму в такий спосіб, не є порушенням вимог чинного законодавства.

В той же час, як зазначено вище, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи сторони позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, ухвалою судді від 28.12.2021 було витребувано у відповідача відеофіксацію правопорушення, за яке позивач був притягнутий до адміністративної відповідальністю оскаржуваною постановою, яку було надано до суду представником УПП в Х/о ДПП, на якому зображено швидкість автомобілю, сам автомобіль, роздруківку файлу з графічними координатами руху автомобілю, та надано копію акту №1-22 знищення медіа файлів. Вказані обставини також підтверджуються фото-картками, які надав сам позивач до суду, на яких зображені поліцейські з приладом, та демонстрація відомостей з нього позивачу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з доводами Інспектора УПП суть порушення з боку ОСОБА_1 полягає у перевищенні встановленої дозволеної швидкості на 24 км/год. в межах населеного пункту, позначену дорожнім знаком 5.49 та при наявності дорожнього знаку 5.76. Водночас, вказана позиція відповідача, як він стверджує, підтверджується відеозаписом з Трукам ТС000748, та роздруківкою з графічними координатами, що підтверджує вказані обставини, що викладені в постанові. Наданий до суду відео-запис з Трукам ТС000748, суд вважає належним та допустимим доказом, що не спростований позивачем, з якого вбачається порушення позивачем п. 12.4 ПДР України.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5060148 від 22.11.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2022 року.

СУДДЯ - Г.А. ЗУБ