Справа № 160/22674/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 грудня 2022 року

м. Київ

справа №160/22674/21

адміністративне провадження № К/990/34093/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №160/22674/21 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просив:

- визнати дії Національного агентства з питань запобігання корупції, що полягають у відмові (паперова копія електронного документа від 10 серпня 2021 року №190-07/60407/21) в задоволенні запиту на інформацію та у ненаданні запитаної інформації - протиправними;

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції надати інформацію за запитом ОСОБА_1 від 01 липня 2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції, що полягають у відмові (паперова копія електронного документа від 10 серпня 2021 року №190-07/60407/21) в задоволенні запиту на інформацію та у ненаданні запитаної інформації в частині повідомлення, коли НАЗК вперше було надано роз`яснення/відповідь стосовно необхідності зазначення у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації інформації про об`єкти нерухомості за місцем фактичного проживання суб`єкта декларування, яке зазначається у розділі 2.1. «Інформація про суб`єкта декларування».

Зобов`язано Національне агентство з питань запобігання корупції надати інформацію за запитом ОСОБА_1 від 01 липня 2021 року в частині повідомлення, коли НАЗК вперше було надано роз`яснення/відповідь стосовно необхідності зазначення у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації інформації про об`єкти нерухомості за місцем фактичного проживання суб`єкта декларування, яке зазначається у розділі 2.1. «Інформація про суб`єкта декларування».

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії скасовано в частині задоволених позовних вимог та у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

30 листопада 2022 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

З ухвалених у цій справі судових рішень убачається, що позовні вимоги пов`язані з розглядом запиту на інформацію відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, про наявність виключних обставин наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник указує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та зазначає, що враховуючи широке коло осіб, яких стосується рішення роз`яснювального характеру, прийняті НАЗК, фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики набуває можливість визначення права всіх зацікавлених осіб мати доступ до таких рішень та за викладених обставин проблемним питанням правозастосування виявляється віднесення рішень роз`яснювального характеру, прийнятих НАЗК стосовно невизначеного кола осіб до публічної інформації.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Суд касаційної інстанції відхиляє посилання скаржника на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Також у касаційній скарзі скаржник вказує, що ця справа має виняткове значення для нього.

Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником, має виняткове значення для нього, оскільки спірні правовідносини, що склались, потребують судового втручання.

Разом з тим, скаржник повинен довести, що спірні правовідносини є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

Окрім цього, скаржник зазначає, що суспільний інтерес цієї справи становить право особи витребовувати публічну інформацію, розміщену органом державної влади на його офіційному веб-сайті, яка з плином певного періоду була видалена з офіційного веб-сайту цього органу.

Верховний Суд зазначає, що вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №160/22674/21 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко