Справа № 240/38378/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

23 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/38378/21

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати з 17 липня 2018 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, встановленої статтею 37 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації провести з 17 липня 2018 року нарахування та виплату їй щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Перевіривши дотримання позивачем вимог законодавства при зверненні з даним позовом до суду, суддею було встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 122 КАС України та подана до суду з пропуском передбаченого цією статтею шестимісячного строку на звернення до суду, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин є невиплата ОСОБА_1 з 17 липня 2018 року грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки, вищезазначена грошова допомога є щомісячним платежем, то в будь-якому разі про порушення своїх прав позивач дізнався не отримавши вказану виплату у відповідному місяці.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що саме з 17 липня 2018 року позивач дізналась про порушення Управлінням соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації її права на отримання щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та відповідно з цієї дати для позивача розпочався перебіг процесуального строку для звернення до суду.

Однак, з даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулась лише 15 листопада 2021 року, що підтверджується датою поштового штампу, зазначеною на конверті, в якому його позов надійшов до суду.

З огляду на зазначене, судом зроблено висновок про пропуск позивачем передбаченого статтею 122 КАС України шестимісячний строк на звернення в частині позовних вимог, які стосуються виплати йому щомісячної грошової допомоги за період з 17 липня 2018 року по 14 травня 2021 року.

Відповідно до вимог частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, позивач заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються виплати грошової допомоги за період з 17 липня 2018 року по 14 травня 2021 року, разом з позовною заявою до суду не надавала.

У зв`язку з цим, ухвалою судді позовну заяву 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено їй строк для надання до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог щодо виплати щомісячної грошової допомоги за період з 17 липня 2018 року по 14 травня 2021 року.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали позивач подала до суду заяву, в якій просила поновити їй пропущений строк на звернення з даним позовом до суду. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що право на виплату соціальної допомоги, передбаченої ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" гарантується державою, а тому не може бути обмежене неправомірними діям відповідача та процесуальними строками на звернення до суду. Також зауважила, що аргумент про те, що соціальна виплата є періодичним платежем може бути застосовано для розрахунку строку звернення до суду, але не для строку, в межах якого держава, визнаючи свою помилку в нарахуванні соціальних виплат при їх призначенні, зобов`язана "повернути" особі суму недоотриманої соціальної виплати. Крім того, позивач вказала, що з огляду на позицію Конституційного Суду України, викладену в рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 та в рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення статті 87 Закону України №1788-ХІІ слід дійти висновку, що у разі порушення законодавства про соціальне забезпечення органом, що призначає і виплачує соціальну допомогу, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум соціальної допомоги за минулий час, може бути подано без обмеження будь-яким строком. Більш того, враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №510/1286/16-а, позивач зазначила, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від відповідного органу на запит особи про правильність/помилковість чи своєчасність нарахування певної виплати. З огляду на вказане, позивач вважає, що строки для звернення з даним позовом до суду нею дотримані, оскільки письмову відмову Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації від 01.10.2021 про нарахування та виплату грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", вона отримала 18 жовтня 2021 року.

Крім того, обгрунтовуючи подану заяву про поновлення пропущених строків на звернення до суду позивач посилалась на пункт 3 "Прикінцевих положень" КАС України, який передбачає продовження процесуальних строків на звернення до суду у зв`язку з карантинними обмеженнями, введеними з метою запобігання поширенню хвороби COVID-19.

Розглянувши вказану заяву суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення наявності поважних причин пропуску процесуального строку на звернення до суду з наданням відповідних доказів покладається саме на позивача.

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Верховний Суд зазначив, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду та зазначені в ній доводи, суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що при зверненні до суду особа повинна довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення її прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Позивач мала реальну та об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про те чи виплачується їй щомісячна грошова допомога, передбачена статтею 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Доводи позивача про те, що про отримання письмової відмови Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації в нарахуванні та виплаті їй спірної грошової допомоги лише 18 жовтня 2021 року суд вважає безпідставними, адже факт отримання такого листа не змінює моменту, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Окрім того, суд також відхиляє доводи позивача про те, що з огляду на позицію Конституційного Суду України, викладену в рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 та в рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013, та положення статті 87 Закону України №1788-ХІІ, у разі порушення законодавства про соціальне забезпечення органом, що призначає і виплачує соціальну допомогу, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум соціальної допомоги за минулий час, може бути подано без обмеження будь-яким строком, адже викладена у вказаних судових рішеннях позиція стосується строку звернення до суду у справах, пов`язаних з пенсійними виплатами. Натомість, щомісячна грошова допомога, яка є предметом спірних правовідносин, до пенсійних виплат не належить.

З приводу посилання позивача на карантинні обмеження, введені на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зміст вищезазначеної норми свідчить, що встановлений з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) карантин може бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення з даним позовом до суду виключно у випадку, якщо пропуск цього строку був зумовлений впровадженими у зв`язку з карантином обмеженнями.

Разом з тим, позивач у своїй заяві про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду не зазначає, які саме впроваджені у зв`язку з карантином обмеження зумовили пропуск нею строку на звернення до суду та яким чином ці обмеження створювали труднощі для своєчасної подачі нею позовної заяви до суду.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються виплати щомісячної грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 17 липня 2018 року по 14 травня 2021 року.

З огляду на зазначене, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Під час розгляду заяви позивача про поновлення їй пропущеного строку на звернення до суду, судом не було встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не могла звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, які стосуються виплати щомісячної грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 17 липня 2018 року по 14 травня 2021 року, слід повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, які стосуються виплати щомісячної грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 17 липня 2018 року по 14 травня 2021 року, - повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.Е.Черняхович