Справа № 140/7150/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/7150/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради (далі Управління, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 02.08.2022 про відмову в призначені щомісячної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі у якої житло зруйноване та непридатне для проживання внаслідок пошкодження внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російською Федерацією та вимогу про повернення такої допомоги в розмірі 6 000 гривень, виплачених до 02.08.2022; зобов`язати призначити з 01.08.2022 та виплатити щомісячну грошову допомогу як внутрішньо переміщеній особі у якої житло зруйноване та непридатне для проживання внаслідок пошкодження внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російською Федерацією відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 за № 332.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з початком повномасштабної агресія РФ проти України була вимушена переїхати для подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . З 22.03.2022 перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Управління соціального захисту населення Ковельської міської ради як внутрішньо переміщена особа (далі - ВПО). При цьому, в довідці від 22.03.2022 №755- було вказано адресу реєстрації: АДРЕСА_2 , а не адресу фактичного проживання у м. Ірпені.

Зазначає, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в якій ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 і яка була її житлом до 24 лютого 2022 року була зруйнована під час бойових дій в м. Ірпінь в березні 2022 року та не є придатною для проживання, про що свідчить акт про пожежу від 14.06.2022, яким підтверджується те, що житло було пошкоджено внаслідок пожежі, що сталася 18.03.2022, а також звітом № 2/11 затвердженим 21.05.2022 та складеним інженером-будівельником ОСОБА_3 та Будівельним експертом ОСОБА_4 про попереднє обстеження житлового будинку по АДРЕСА_4 як такого, що пошкоджений внаслідок збройної агресії РФ проти України.

Зауважує, що на початку серпня 2022 року відповідач сплатив на її користь грошові кошти в розмірі 6000 гривень в якості допомоги, як особі, у якої житло зруйноване та непридатне для проживання за травень, червень та липень 2022 року (по 2000 гривень за кожний місяць). За березень та квітень позивач отримала допомогу як ВПО із м. Ірпінь, в якому проходили бойові дії з агресором.

Однак, 02.08.2022 Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради прийнято рішення про відмову в призначені грошової допомоги як особі, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією РФ. Причиною для відмови слугувало те, що відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги ВПО, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 за № 332 позивачем документально не підтверджено, що вона є власником або співвласником зруйнованого майна. Крім того, відсутні документи, визначені частиною 7 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод ВПО», які підтверджують факт проживання за адресою в м. Ірпінь.

Позивач не згодна з таким рішенням, оскільки така відмова порушує її права як внутрішньо переміщеної особи.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У поданому 05.12.2022 відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обгрунтовує тим, що 22.03.2022 ОСОБА_1 вперше звернулася з відповідною заявою та пакетом документів до Управління про надання їй статусу ВПО у зв`язку з її переміщенням з с. Красносільське, Ніжинського р-ну Чернігівської області до Ковельської територіальної громади.

28.03.2022 позивач звернулася до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради за призначенням їй допомоги на проживання ВПО. Оскільки відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (далі Порядок №332) допомога на проживання ВПО виплачувалася щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, тому ОСОБА_1 отримувала допомогу на проживання ВПО в період з 01.03.2022 по 30.04.2022. Проте, з метою захисту внутрішньо переміщених осіб, які дійсно перемістилися у зв`язку з воєнними діями у державі, Урядом країни у травні 2022 року було внесено ряд змін до Порядку №332, зокрема визначено коло осіб, які мають право на отримання допомоги на проживання ВПО з 01.05.2022. До таких осіб відносяться особи, які перемістилися із зони ведення активних бойових дій, що визначені Переліком адміністративно-територіальних одиниць, затвердженого Наказом Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75, а також ВПО, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг подали до 20.05.2022 заявку на відшкодування відповідних втрат.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 була переміщена із с. Красносільське Чернігівської області, а згідно наказу Мінреінтеграції від 25.04.2022 №75 зазначена область не входила до переліку територій, де велися активні бойові дії, а також не подала до 20.05.2022 заявку на відшкодування втрат у зв`язку з пошкодженим майном через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, тому з 01.05.2022 позивач не мала права на отримання допомоги на проживання ВПО.

20.07.2022 ОСОБА_1 звернулася із заявою про відновлення виплати допомоги у зв`язку з тим, що нерухоме майно, в якому заявниця проживала без реєстрації, зруйновано внаслідок бойових дій та додатково подала копію повідомлення - заявки на відшкодування втрат, яку чоловік заявниці зареєстрував на двох осіб: на себе та матір (власницю житла) - ОСОБА_5 через Єдиний державний веб-портал електронних послуг «Дія» 18.03.2022 за адресою: АДРЕСА_5 . Крім того, 15.08.2022 ОСОБА_1 додала документи, які підтверджують її проживання за адресою пошкодженного у м.Ірпінь житла. Тобто, з додатково наданих заявницею документів, можна зробити лише висновок, що позивач насправді перемістилася з м. Ірпінь на момент виникнення обставин, зазначених у частині 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а не з с. Красносільське Чернігівської області, як було зазначено особисто заявницею у заяві на отримання статусу ВПО. Проте, такі докази однаково не стверджують той факт, що позивач є власником зруйнованого внаслідок бойових дій житла, оскільки згідно виписки з речових прав на нерухоме майно, зруйноване житло зареєстроване на ОСОБА_5 .

Оскільки пунктом 1 Порядку подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, затвердженого Постановою КМУ від 26.03.2022 №380, до фізичних осіб, у яких зруйноване житло належать власники відповідного нерухомого майна або замовниками будівництва щодо об`єктів будівництва, ОСОБА_1 рішенням від 02.08.2022 було відмовлено в призначенні соціальної допомоги на проживання ВПО

З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 22.03.2022 №755- (а. с. 16).

28.03.2022 позивач звернулася до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради за призначенням їй допомоги на проживання ВПО, яку отримувала в період з 01.03.2022 по 30.04.2022.

Рішенням Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 02.08.2022 ОСОБА_1 було відмовлено в призначені грошової допомоги як особі, у якої житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією РФ. Причиною для відмови слугувало те, що відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги ВПО, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 за № 332 позивачем документально не підтверджено, що вона є власником або співвласником зруйнованого майна. Крім того, відсутні документи, визначені частиною 7 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод ВПО», які підтверджують факт проживання за адресою в м. Ірпінь (а. с. 23).

Крім того, згідно повідомлення про повернення зайво нарахованих та виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги сім`ям з дітьми та інших видів соціальних допомог від 02.08.2022 №965/3.30, позивача зобов`язано повернути зайво сплачені кошти в сумі 6000,00 грн (а. с. 24).

Вважаючи, що вказаним рішенням порушуються права позивача як внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання обліку та забезпечення соціальних гарантій внутрішньо переміщеним особам гарантується чинним законодавства України, а саме Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014, постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 №509, розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону №1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно частин 1 та 2 статті 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною 1 статті 5 Закону №1706-VII передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509) довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно положень п. 2 Порядку №509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Заява про взяття на облік та включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформації про внутрішньо переміщену особу за наявності технічної можливості може подаватися також через Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія).

У період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», внутрішньо переміщена особа для отримання довідки може звернутися до уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг).

Уповноважена особа територіальної громади / центру надання адміністративних послуг приймає рішення та видає довідку внутрішньо переміщеній особі і реєструє заяву з формуванням електронної справи з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики для включення інформації про внутрішньо переміщену особу до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З метою обліку внутрішньо переміщених осіб орган соціального захисту населення на підставі отриманої електронної справи включає інформацію про таких осіб до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

На отримання довідки мають право особи, які після введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» (далі - територія адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії).

Відповідно до частин другої, третьої статті 7 Закону №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами частини першої статті 9 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332).

Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Так, відповідно до доповненого абзацом пункту 3 Постанови №332, починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Разом з тим, Порядком подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2022 № 380 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №505) визначено умови, механізм та процедуру подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації (далі - інформаційне повідомлення).

Пунктом другим вказаного Порядку визначено, що його дія поширюється на фізичних та юридичних осіб, об`єкти нерухомого майна яких знищено або пошкоджено внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації (далі - особи), з 19 лютого 2014 р., що є датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а саме на:

1) фізичних осіб, які є:

власниками відповідного нерухомого майна або замовниками будівництва щодо об`єктів будівництва;

членами житлово-будівельних (житлових) кооперативів, які викупили квартиру, інше житлове приміщення кооперативу, але не оформили право власності на нього;

особами, які здійснили інвестування та фінансування будівництва об`єктів, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт (зокрема прийнятих в експлуатацію об`єктів, щодо яких не оформлено право власності);

спадкоємцями осіб, визначених абзацами другим - четвертим цього підпункту.

Як встановлено судом, підставою для відмови позивачу у призначенні допомоги особі, у якої знищено або пошкоджено житло є та обставина, що відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги ВПО, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 за № 332 позивачем документально не підтверджено, що вона є власником або співвласником зруйнованого майна. Крім того, відсутні документи, визначені частиною 7 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод ВПО», які підтверджують факт проживання за адресою в м. Ірпінь

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, власником знищеного житла за адресою: АДРЕСА_5 , де проживала позивач без реєстрації, є ОСОБА_5 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 14).

Таким чином, надаючи правову оцінку діям відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті допомоги як внутрішньо переміщеній особі у якої житло зруйноване та непридатне для проживання внаслідок пошкодження внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російською Федерацією відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 за №332, суд приходить до висновку, що Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради правомірно відмовило позивачу у призначенні та виплаті вказаної вище допомоги з тих підстав, що ОСОБА_1 не є власником зруйнованого житла.

За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надала, натомість, відповідач виконав покладений на нього частиною другою статті 77 КАС України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, відтак відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. Керуючись статтями, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради (45008, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 148, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський