Справа № 320/10501/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 грудня 2022 року Київ № 320/10501/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхарчопромкомплекс» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрхарчопромкомплекс» звернулось до суду з позовом до Київської митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2021/610398/1 від 28.10.2021;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2021/01061 від 28.10.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2021/610409/1 від 03.11.2021;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2021/01090 від 03.11.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2021/610408/1 від 03.11.2021;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2021/01088 від 03.11.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2021/610407/1 від 03.11.2021;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2021/01087 від 03.11.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2022/610032/1 від 11.02.2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2022/000160 від 11.02.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2022/610040/1 від 18.02.2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2022/000177 від 18.02.2022;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2022/610039/1 від 18.02.2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці № UA100230/2022/000176 від 18.02.2022.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального законодавства, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 16.11.2022 позовну заяву залишив без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків. В ухвалі судом зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин його пропуску з надання доказів на їх підтвердження, з урахуванням висновків суду, наведених в мотивувальній частині ухвали; доказів, на які посилається позивач, а саме: копії договору оренди офісних, виробничих та складських приміщень; пожежного акта; довідки ТПП, а також Витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000055, актів часткового знищення документації з повним переліком такої документації, серверів, офісної техніки, матеріалів та інше; доказів припинення та відновлення діяльності позивача.

01.12.2022 до суду від представника позивача надійшли документи, а саме: копія договору оренди приміщень, копія пожежного акта, копія витягу з ЄРДР, копія сертифікату та копія наказу про зупинення діяльності. Крім того було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, за результатами вивчення змісту якого судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд виходив із такого.

Так, прохальна частина позову містить вимоги про визнання протиправними та скасування, зокрема, рішень відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100230/2021/610398/1 від 28.10.2021, № UA100230/2021/610409/1 від 03.11.2021, № UA100230/2021/610408/1 від 03.11.2021, № UA100230/2021/610407/1 від 03.11.2021, № UA100230/2022/610032/1 від 11.02.2022, № UA100230/2022/610040/1 від 18.02.2022, № UA100230/2022/610039/1 від 18.02.2022 та відповідних карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці до вказаних рішень.

За змістом частини першої, пункту першого частини другої статті 24 Митного кодексу України, кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження є, зокрема, рішення окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

У силу вимог статті 29 Митного кодексу України, рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Якщо рішення, дії або бездіяльність митного органу або його посадової особи одночасно оскаржуються до органу (посадової особи) вищого рівня та до суду і суд відкриває провадження у справі, розгляд скарги органом (посадовою особою) вищого рівня припиняється.

Судом не встановлено, що позивачем спірні рішення оскаржувались до органу (посадової особи) вищого рівня.

Враховуючи те, що позивач у цій справі оскаржує рішення, які прийняті з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 Митного кодексу України строк на їх оскарження визначається згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України та становить шість місяців.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 826/13159/17, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України врахована судом у спірних правовідносинах.

Крім того, суд уважає за необхідне зазначити, що пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України безпосередньо врегульовано застосування строків оскарження рішення контролюючого органу до суду, а саме визначено тривалість строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу (1095 днів) та визначено момент початку перебігу строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу (з моменту отримання такого рішення).

За приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У той же час, відповідно до частини п`ятої статті 24 Митного кодексу України, оскарження податкових повідомлень-рішень митних органів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Системний аналіз частини першої статті 29 Митного кодексу України та частини п`ятої статті 24 Митного кодексу України дає підстави дійти таких висновків.

Частина перша статті 29 Митного кодексу України передбачає право на оскарження рішень митних органів безпосередньо до суду та встановлює, що у такому разі їх оскарження здійснюється у порядку, визначеному законом. При цьому такого закону зазначена норма не визначає.

Частина ж п`ята статті 24 Митного кодексу України імперативно вказує, що податкове повідомлення-рішення митного органу (як рішення митного органу) оскаржується у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Тобто зазначена норма, на відміну норми частини першої статті 29 Митного кодексу України, прямо називає (конкретизує) рішення митного органу (податкове повідомлення-рішення) та імперативно вказує на закон (Податковий кодекс України), у порядку, встановленому яким здійснюється оскарження цього рішення.

Таким чином, з огляду на наведене вище правове регулювання, саме оскарження податкових повідомлень-рішень, а не будь-яких інших рішень митного органу, здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Проте, як уже було зазначено вище, предметом оскарження у цій справі є рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картки відмови, а не податкові повідомлення-рішення митного органу.

Тому з урахуванням предмета позову, а також вимог положень частини першої статті 29 та частини п`ятої статті 24 Митного кодексу України застосування до спірних правовідносин строку, який передбачений Податковим кодексом України для оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, у суду відсутні.

Так, у постанові від 27.05.2021 року у справі № 826/13159/17 Верховний Суд зазначив таке: «Разом з тим, у порядку, встановленому Податковим кодексом України, можуть бути оскаржені податкові повідомлення-рішень органів доходів і зборів (частина п`ята статті 24 Митного кодексу України). У відповідності до статті 29 Митного кодексу України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом. Враховуючи, що позивач в даній справі оскаржує дії митного органу та рішення, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 Митного кодексу України строк його оскарження визначається згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України».

Більше того, суд зауважує також те, що зміна підходів до правозастосування в таких правовідносинах, які виникли між сторонами у цій справі, не була непередбачуваною.

Так, у постанові від 18.06.2020 у справі № 805/1536/17-а Верховний Суд також зазначив, що «враховуючи те, що позивач в цій справі оскаржує рішення, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень статті 29 Митного кодексу України строк його оскарження визначається згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 813/1276/16.

Суд констатує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд установив, що оскаржувані у межах цієї справи рішення митного органу прийняті 28.10.2021, 03.11.2021, 11.02.2022 та 18.02.2022.

Із цим адміністративним позовом до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування зазначених рішень митного органу та відповідних карток відмови позивач звернувся 11.11.2022, який зареєстрований за вх. № 10846.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач уважає строк на оскарження спірних рішень протягом 1095 днів, проте такі твердження суд відхиляє з наведених вище підстав.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду представник зазначив, що 24.03.2022 по рибопереробному комплексу за адресою: Київська обл., Васильківський (Фастівський) район, смт Калинівка, вул. Залізнична, буд. 49-Б, в якому для здійснення своєї господарської діяльності позивач орендував офісні, виробничі та складські приміщення, що підтвердженого копією договору оренди з відповідними додатковими угодами, країною агресором було здійснено авіаудар, на підтвердження чого надано копію пожежного акта. Внаслідок авіаудару сталася пожежа, в результаті якої було пошкоджено та частково зруйновано рибопереробний комплекс.

У складських приміщенням зберігався товар позивача, який було знищено в результаті руйнації рибопереробного комплексу, проте жодних доказів на підтвердження цих обставин не надано, як і не надано довідки ТТП.

Крім того зазначено про частково знищена документації, сервера та інше.

Однак на підтвердження цих доводів жодних доказів не надано.

За фактом злочину 24.03.2022 відкрито кримінальне провадження № 0000055, на підтвердження чого надано копію витягу з ЄРДР.

Також було зазначено про припинення діяльності товариства, на підтвердження чого надано копію наказу від 24.02.2022 № 3.

Дослідивши подані позивачем документи судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Крім того зі змісту акта про пожежу від 24.03.2022 вбачається, що пожежна виникла 24.02.2022 о 02 год. 00 хв. на об`єкті рибопереробного комплексу (його приміщення). В акті зафіксовано, що пожежею було знищено виробничий корпус з холодильними камерами та обладнанням, що зберігалось на території комплексу, продукцію тощо (далі не розбірливо), а також паперові документи. Крім того було пошкоджено адміністративний комплекс.

Із доданих до суду документів не встановлено, які саме документи були знищені у зв`язку із пожежею, які конкретно дії та коли саме вчинялись уповноваженими особами позивача для відновлення таких документів тощо.

Посилався також на запроваджений на території України карантин та зазначив, що процесуальні строку продовжуються на строк дії карантину.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент звернення до суду із цим позовом), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд констатує, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко розмежовувати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатись про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Пропуск шестимісячного строку звернення до суду позивач пов`язував, зокрема, із військовою агресією проти України, внаслідок якої стався авіаудар на рибопереробному комплексі та призупинення у зв`язку із цим діяльності товариства, з привожу чого суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого в подальшому продовжено.

Проте зміст заяви не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони. Також, позивачем не надано суду жодних доказів про неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк саме внаслідок запровадженого воєнного стану.

Суд констатує, що саме по собі введення воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і не може бути підставою для поновлення пропущеного строку.

При цьому позивач не вказав обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду, як до введення воєнного стану, так і після його введення, та не надав відповідних доказів, пославшись лише на авіа удар по рибопереробному комплексу та припинення діяльності товариства.

Крім того, суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку.

Позивач також зазначив про зупинення діяльності товариства відповідно до наказу від 24.02.2022 № 3 у зв`язку з введенням воєнного стану на весь час правового режиму воєнного стану.

Однак, як станом на день подання позову, так і станом на день подання клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач не надав доказів поновлення його діяльності.

При цьому, Київський окружний адміністративний суд, починаючи з 24.02.2022 не припиняв своєї діяльності. Робота сайту «Судова влада України» була відновлена на початку квітня 2022 року, у цей же період, починаючи з 11.04.2022 в Київському окружному адміністративному суді проводились слухання справ, доступ до суду не обмежувався і до цієї дати. Транспортні сполучення також працювали, хоча і з певними обмеженнями. Відділення поштового зв`язку, на територіях, де не проводились бойові дії, також працювали за відповідним графіком. Суд також не припиняв прийняття кореспонденції засобами електронного зв`язку та через систему «Електронний суд».

При цьому, об`єктивно непереборних обставин, які заважали позивачеві реалізувати право на суд у межах шестимісячного строку, починаючи з дня виникнення такого права зміст клопотання не містить, як і не містить доказів, які свідчать про неможливість звернутись до суду без зайвих зволікань одразу після припинення обставин, які не давали можливість це зробити у зв`язку із воєнним станом, у найкоротший строк. При цьому, що транспортні сполучення та робота суду, у тому числі й сайту, працюють у безперебійному режимі включно з 11.04.2022, у той час як цей позов поданий 11.11.2022.

Оскільки протягом більше одного року з моменту прийняття митним органом оскаржуваних рішень від 28.10.2021 та 03.11.2021, а також через дев`ять місяців із дня прийняття рішень від 11.02.2022 та від 18.02.2022 позивач не ставив питання щодо їх правомірності, то подання позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання з оскарженням спірних рішень та карток відмови матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду із цим позовом, а повідомлені представником у клопотанні обставини пропуску цього строку суд не визнає поважними.

Крім того, до клопотання не було додано доказів на обґрунтування зазначених у ньому обставин, зокрема, довідки ТТН на яку йде посилання як у позові, так і у клопотанні, якою підтверджено знищення в результаті руйнації рибопереробного комплексу.

Крім того не було надано жодного документа на підтвердження часткового знищення документації з відповідним її переліком, сервера тощо.

Не надано й доказів вжиття позивачем заходів щодо відновлення втрачених документів та їх перелік. Не зазначено й про перелік документів, які в результаті авіаудару були знищені пожежею та які були необхідні для звернення з позовом до суду.

Крім того не надано доказів знищення офісних приміщень відповідно до договору оренди № 40 від 26.04.2019 з відповідними додатковими угодами.

Сам по собі акт про пожежу від 24.03.2022 у частково непридатному вигляді у зв`язку з низькою якістю виготовлення його копії не є єдиним та беззаперечним доказом неможливості реалізувати право на суд у межах встановленого законом строку.

Так, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами; чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Зазначені в клопотанні причини пропуску строку звернення до суду у взаємозв`язку із встановленими обставинами та часовими інтервалами як до 24.02.2022 так і після цієї дати до 11.11.2022 включно, суд не визнає поважними, оскільки у позивача було достатньо необхідного часу на звернення до суду.

Крім того, клопотання про поновлення строку звернення до суду також мотивоване тим, що в силу вимог пункту 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дослідивши клопотання про поновлення строку звернення до суду в цій частині та матеріали справи, суд не вбачає у повідомлених позивачем обставинах поважних причин пропуску строку звернення до суду, з огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із наступними змінами та доповненнями, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Вказаний Закон № 540-IX набрав чинності 02.04.2020.

Відтак процесуальні строки були продовжені на строк дії карантину в силу Закону. Зазначена редакція пункту 3 розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України діяла до 17.07.2020.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Цим Законом № 731-ІХ пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відтак останнім днем в розумінні вимог вказаних положень було 07.08.2020.

У силу вимог частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судом установлено, що позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не зазначено про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони. Також, позивачем не надано суду жодних доказів про неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк саме внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином.

Також суд звертає увагу, що органи місцевої виконавчої влади, інші державні органи, поштові відділення, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, продовжували свою роботу з рекомендованим гнучким режим робочого часу, який, передбачає різні години початку і закінчення роботи для працівників тощо.

Крім того, як зазначалось вище позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку.

Інших обґрунтувань з відповідними доказами поважності пропуску вказаного строку клопотання не містить.

У силу вимог частини другої статті 123 Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позовна заява та клопотання про поновлення строку не містять належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд доходить висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

Відтак, суд доходить висновку, що позовна заява та клопотання про поновлення строку звернення до суду не містять поважних причин пропуску вказаного строку.

Згідно з резолютивною частиною ухвали про залишення позовної заяви без руху від 16.11.2022 позивача було попереджено судом, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки, про які зазначено в ухвалі від 16.11.2022 в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, а із позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду не встановлено достатніх підстав поважності його пропуску, не надано довідки ТПП та актів часткового знищення документації з повним переліком такої документації, серверів, офісної техніки, матеріалів та інше, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхарчопромкомплекс» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови повернути позивачеві без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка пожала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Шевченко А.В.