Справа № 260/1844/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/1844/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи в колгоспі імені Ілліча с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області з 01.01.1987 по 31.12.1990 та з 01.01.1992 по 31.12.1992; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням страхового стажу роботи в колгоспі імені Ілліча с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області з 01.01.1987 по 31.12.1990 та з 01.01.1992 по 31.12.1992 та здійснити виплату пенсії з 17.06.2021 з урахуванням отриманої.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 лютого 2022 року він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою, в якій просив надати відомості про врахований при призначенні пенсії страховий стаж. У відповідь на таку заяву органом Пенсійного фонду України повідомлено, що йому призначено пенсії за віком з 17 червня 2021 року з врахуванням страхового стажу 29 років 8 місяців 6 днів. З такої відповіді ним було з`ясовано, що відповідачем не враховано період його роботи в колгоспі імені Ілліча з 01.01.1987 по 31.12.1990 та з 01.01.1992 по 31.12.1992, хоча такий стаж був підтверджений належними доказами. Вважає, що вказані дії органу Пенсійного фонду порушують його право на отримання пенсії у належному розмірі, а тому таке підлягає захисту в судовому порядку.

15 червня 2022 року відповідач надіслав до суду відзив на позов №0700-0902-8/22462 від 13.06.2022, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити, аргументуючи безпідставністю такого. Зокрема, зазначив, що норми чинного законодавства передбачають необхідність врахування при обчисленні страхового стажу особи, що була членом колгоспу, виконання мінімуму трудової участі в громадському господарстві. В поданій позивачем довідці про підтвердження колгоспного стажу відсутні відомості про період роботи позивача в колгоспі з 15.01.1982 по 31.12.1986, з 01.01.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1993 по 31.12.1996 та встановлений мінімум. Тому періоди трудової діяльності позивача в колгоспі імені Ілліча були зараховані до страхового стажу згідно з відомостями довідки, виданої трудовим архівом Волосянського Старостинсього округу Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №27 від 27.05.2021. В подальшому за результатами проведеної перевірки достовірності довідки про стаж роботи №27 від 27.05.2021 та виявленням певних розбіжностей з відомостями первинних документів Ставненська сільська рада надала довідку №46 від 20.05.2022. У зв`язку із зазначеним страховий стаж позивача було переглянуто та такий склав 29 років 9 місяців 22 дні.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) та отримує пенсію за віком з 17 червня 2021 року з урахуванням страхового стажу 29 років 8 місяців 6 днів. При цьому як вбачається з наданого органом Пенсійного фонду розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 до страхового стажу останнього не було враховано періоди роботи в колгоспі імені Ілліча с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області з 01.01.1987 по 31.12.1990 та з 01.01.1992 по 31.12.1992.

18 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив зарахувати спірні періоди роботи в колгоспі імені Ілліча до його загального страхового стажу та провести перерахунок пенсії з 17 червня 2021 року з урахуванням вказаних період роботи.

За результатами розгляду такої заяви листом №1216-1152/Ч-02/8-0700/22 від 22.04.2022 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило ОСОБА_1 , що для зарахування до страхового стажу періодів роботи в колгоспах, окрім трудової книжки, необхідно надати уточнюючі довідки з інформацією про прийом та звільнення, дату вступу в члени колгоспу та дату припинення членства в колгоспі, відпрацьовану кількість трудоднів порічно та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві за відповідний рік. Тому колгоспний стаж був врахований відповідно до кількості відпрацьованих трудоднів на підставі довідки, виданої трудовим архівом Волосянківського Старостинського округу Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №27 від 27.05.2021. При цьому повідомлено, що оскільки в поданій довідці наявні розбіжності з даними, що містяться в трудовій книжці колгоспника, то ГУ ПФУ в Закарпатській області буде проведено перевірку первинних документів, за результатами чого страховий стаж буде переглянуто.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу періоду роботи в колгоспі імені Ілліча, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ч. 4 ст. 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону №1788, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Нормами ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. №310 «Про трудові книжки колгоспників» (далі - Постанова №310) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок).

Згідно п. 5 Постанова №310 в трудову книжку колгоспника вносяться, в тому числі, відомості про трудову участь, а саме: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, та стан його виконання.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав, в тому числі трудову книжку колгоспника, в якій наявні відомості про спірні періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі імені Ілліча, в тому числі із зазначенням кількості відпрацьованих людиноднів за рік, встановленого мінімуму трудоднів за рік, розміру нарахованої заробітної плати за рік. Відповідні записи завірені підписами голови колгоспу та головного бухгалтера, а також печаткою колгоспу.

Відповідно до відомостей трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 встановлений мінімум виконував та перевиконував.

Жодних зауважень щодо недотримання порядку заповнення трудової книжки ОСОБА_1 або не виконання встановленої кількості трудоднів ГУ ПФУ в Закарпатській області не заявляє.

Єдиною підставою для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи відповідно до змісту листа-відповіді ГУ ПФУ в Закарпатській області є те, що такі не підтверджені уточнюючими довідками.

Згідно п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження стажу роботи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проаналізувавши законодавчі вимоги, що регламентують порядок обчислення страхового стажу для отримання пенсії, суд дійшов висновку, що трудова діяльність включається до такого в разі її належного документального підтвердження. При цьому, суд враховує те, що згідно із законодавчими нормами основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому суд вважає, що відомості трудової книжки колгоспника є належним доказом на підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 в колгоспі імені Ілліча.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на те, що відомості про спірні періоди роботи відсутні в архівних довідках, виданих трудовим архівом Волосянківського старостинського округу Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, оскільки з таких не вбачається, що ОСОБА_1 у вказані періоди в колгоспі імені Ілліча не працював. Так, як вбачається з архівної довідки №28 від 27.05.2021 такою виключно підтверджено, що книги по нарахуванню заробітної плати працівників колгоспу ім. Ілліча села Волосянка за 1987 - 1992 роки в трудовий архів не передано. Однак така не може бути беззаперечним доказом того, що у спірні періоди колгосп імені Ілліча не працював взагалі.

Вищезазначене стосується також і наданого ГУ ПФУ в Закарпатській області акту №102 від 20.05.2022 про результати перевірки Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, оскільки таким виключно підтверджено факт відсутності на зберіганні в архіві первинних документів за 1987 - 1990 роки та 1992 рік. В свою чергу порушення роботодавцем порядку передачі відповідних документів на архівне зберігання не може бути беззаперечним доказом не здійснення особою трудової діяльності.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи у довідці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1 ст. 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в колгоспі імені Ілліча с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області з 01.01.1987 по 31.12.1990 та з 01.01.1992 по 31.12.1992.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду роботи в колгоспі імені Ілліча с. Волосянка Великоберезнянського району Закарпатської області з 01.01.1987 по 31.12.1990 та з 01.01.1992 по 31.12.1992 та здійснити виплату пенсії з 17.06.2021 з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 992,40 грн. (Дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін