Справа № 640/38008/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Київ № 640/38008/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо обмеження з 01.04.2019 року та з 01.12.2021 року призначеної та перерахованої йому пенсії максимальним розміром та зменьшення основного розміру пенсії з 79% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести з 01.04.2019 року та з 01.12.2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 79% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії (довідка ФЕУ СЗР України про розмір грошового забезпечення від 17.08.2020 року № 24 станом на 05.03.2019 року) та здійснити обчислення і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат) з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням раніше проведених виплат).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивачу протиправно повторно зменшено розмір пенсії з надбавками з 79% до 70% грошового забезпечення та обмежено з 01.04.2019 року та з 01.12.2021 року призначену та перераховану пенсії максимальним розміром, оскільки такі дії відповідача суперечать Конституції та законам України, зокрема, положенням ст. ст. 43, 63 Закону №2262-ХІІ та призводять до порушення прав позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі № 640/38008/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

30.05.2022 до суду від відповідача надійшов відзив, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що відповідач на час виникнення спірних правовідносин діяв з дотриманням вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 з 10.11.2007 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначена та виплачується пенсія за вислугу років (28 календарних років) у розмірі 79% грошового забезпечення. Розрахунок пенсії за вислугу років 10.11.2007 по пенсійної справі позивача № .

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, до 01.01.2018 року відповідачем розмір пенсії позивача обраховувався із розрахунку 79% грошового забезпечення, а починаючи з 01.01.2018 року у розмірі 70 % грошового забезпечення.

Не погодившись із діями відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 79% до 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Судом також встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2020 у справі №640/22872/19, залишеним без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в у м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсоткового значення розміру пенсії з 79% до 70% су грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з розрахунку 79% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На запит відповідача від 14.07.2020 рокуСлужбою зовнішньої розвідки України позивачу надана довідка від 17.08.2020 року № 24 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою на день звільнення станом на 05.03.2019 року згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

09.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив прийняти оригінал довідки ФЕУ СЗРУ про розмір грошового забезпечення від 17.08.2020 року № 24, як додатковий документ до пенсійної справи позивача та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії, з урахуванням відомостей, зазначених в довідці ФЕУ СЗРУ від 17.08.2020 року № 24 про розмір грошового забезпечення у розмірі 79% грошового забезпечення.

Відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням довідки ФЕУ СЗРУ від 17.08.2020 року № 24 про розмір грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2021 у справі № 640/28570/20, залишеним без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021, ддміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України № 24 від 17.08.2020 з урахуванням складових грошового забезпечення: посадовий оклад (9590,00 грн), оклад за військовим званням «полковник» (1480,00 грн), надбавка за вислугу років 50 % (5535,00 грн), надбавка за особливості проходження служби 50 % (8302,50 грн), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 70 % (6713,00 грн), премія 30 % (2877,00 грн), відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанов Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити неотримані за минулий час суми пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених виплат.

15.11.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2021 року у справі №640/28570/20 та просив перерахувати пенсію з 01.04.2019 року у розмірі 79% без обмеження максимального розміру, а також просив надати розрахунок пенсії з 01.04.2019 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2021 року у справі №640/28570/20.

Листом від 10.12.2021 № 2600-0310-8/198093 ГУ ПФУ в м. Києві фактично відмовило позивачу в задоволенні вказаної заяви.

Позивач вказує, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2021 року у справі №640/28570/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 17.08.2020 року № 24, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби зовнішньої розвідки України станом на 05.03.2019 року повторно протиправно зменшено розмір пенсії позивача з 79% до 70% сум грошового забезпечення та обмежена пенсія позивача максимальним розміром. Основний розмір пенсії позивача визначений у розмірі 24 148,25 грн, що відповідає 70% від оновленого грошового забезпечення (34 497,50 х 70%=24 148,25) та з урахуванням максимального розміру пенсії станом на 01.12.2021-19 340,00 грн. На думку позивач, він має право на отримання перерахованої пенсії у розмірі 79% грошового забезпечення, визначеного у довідці від 17.08.2020 року № 24, а саме 34 497,50x79% = 27 253,03 грн, що відповідає 79% від оновленого грошового забезпечення.

Вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України ум. Києві під час здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року протиправно зменшено відсотковий розмір пенсії позивача до 70% від сум оновленого грошового забезпечення та застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011 (далі по тексту - Закон № 2011, у редакції на момент виникнення правовідносин) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 9 Закону №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з вищевикладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13.

Окремо суд акцентує увагу відповідача на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами та встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 79%, а потім 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).

Крім того, в рішенні від 04.02.2019р. у зразковій справі №240/5401/18 Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Суд також зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2020 у справі №640/22872/19, залишеним без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в у м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсоткового значення розміру пенсії з 79% до 70% су грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з розрахунку 79% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відтак, у відповідача були відсутні підстави для повторного зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

За таких підстав, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії позивача та зменшення відсотку основного розміру пенсії з 79% на 70% від сум грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести з 01.04.2019 року та з 01.12.2021 року перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням раніше проведених виплат) суд зазначає наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із частиною другою Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII визнано неконституційними в цілому.

Разом з тим, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

За наведених обставин, буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що з 20 грудня 2016 року у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що з 20 грудня 2016 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Таким чином, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для такого обмеження максимального розміру пенсії.

Зазначений висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 16 січня 2019 року у справі 638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17.

Позаяк, суд звертає увагу, що пенсія позивачу призначена з 10.11.2007.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача протиправно порушені діями Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у обмеженні максимального розміру призначеної позивача пенсії та відмові у здійсненні перерахунку та виплати належної позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру з урахуванням проведених виплат.

Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправними таких дій відповідача щодо обмеження максимальним розміром є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає суду підстави для висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо обмеження з 01.04.2019 року та з 01.12.2021 року призначеної та перерахованої йому пенсії максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 79% на 70% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести з 01.04.2019 року та з 01.12.2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 79% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії (довідка ФЕУ СЗР України про розмір грошового забезпечення від 17.08.2020 року № 24 станом на 05.03.2019 року) та здійснити обчислення і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат) з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням раніше проведених виплат).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.В. Аблов