Справа № 480/4869/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року Справа № 480/4869/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4869/22 за позовом ОСОБА_1 до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративнрим позовом до відповідача - Садівської сільської ради Сумського району , Сумської області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 28.01.2022 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства, у розмірі земельної частки (паю) ОСОБА_1 ».

- зобов`язати Садівську сільську раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні сесії Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, після припинення чи скасування особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.12.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 5,57 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, з урахуванням вимог діючого законодавства.

Крім цього, у прохальній частині позову позивач просить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок Садівської сільської ради Сумського району Сумської області сплачений судовий збір в сумі 1012,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач своїм рішенням від 28.01.2022р. відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих підстав, що вказане в графічних матеріалах бажане місце розташування земельної ділянки збігається з земельною ділянкою, яка рішенням двадцятої сесії Сульської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області 21-го скликання від 30.08.1993 передана безкоштовно громадянам, членам садівничого товариства «Мрія» у приватну власність для ведення колективного садівництва. На переконання позивача, вказане рішення є протиправним, оскільки вказана відповідачем підстава для відмови є необґрунтованою та не узгоджується з приписами ст.118 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 01.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, станом на час розгляду справи, відзив на позов до суду не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 06.12.2021 звернувся до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) у власність орієнтовною площею 5,57 га для ведення фермерського господарства на території Садівської (до цього - територія Сульської) сільської ради Сумського району Сумської області (Сульська сільська рада Сумського району Сумської області з 02.06.2021 припинена в результаті реорганізації (приєднання) до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області).

Рішенням від 28 січня 2022 року відповідач відмовив позивачу, посилаючись на те, що вказане в графічних матеріалах бажане місце розташування земельної ділянки збігається з земельною ділянкою, яка рішенням двадцятої сесії Сульської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області 21-го скликання від 30.08.1993 передана безкоштовно громадянам, членам садівничого товариства «Мрія» у приватну власність для ведення колективного садівництва.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, або одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункти а), в) частини третьої статті 116 ЗК України).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про фермерське господарство» щодо стимулювання створення та діяльності сімейних фермерських господарств № 1067-VIII від 31.03.2016, статтю 7 Закону України «Про фермерське господарство» викладено у такій редакції: надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому ЗК України.

З аналізу правових норм Закону України «Про фермерське господарство» слідує, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України.

Фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства.

Тому, у позивача наявне право на безоплатне отримання земельної ділянки державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному нормами Земельного кодексу України, з огляду на приписи п. «в» ч. 2 статті 116 Земельного кодексу України.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади, місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України. Відповідно до частини першої цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст. 118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, фермерського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як убачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви.

З огляду на це, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства. Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідач, розглядаючи заяву позивача, повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, відповідач повинен був керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Зазначена правозастосовча практика неодноразово підтримана у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 07.06.2019 у справі №826/17196/17, від 25.02.2020 у справі №723/1964/14-а, від 22 квітня 2020 року у справі №818/1707/16, від 22 квітня 2020 року у справі №818/1707/16, від 23.11.2018 у справі №818/907/17, тощо, у яких колегія суддів погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні") виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Закону рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Вказані норми кореспондуються із частиною 1 статті 122 Земельного Кодексу України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як встановлено судом, позивач звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) у власність орієнтовною площею 5,57 га для ведення фермерського господарства на території Садівської (до цього - територія Сульської) сільської ради Сумського району Сумської області (Сульська сільська рада Сумського району Сумської області з 02.06.2021 припинена в результаті реорганізації (приєднання) до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області).

Відповідач оскаржуваним рішенням від 28 січня 2022 року відмовив позивачу, посилаючись на те, що вказане в графічних матеріалах бажане місце розташування земельної ділянки збігається з земельною ділянкою, яка рішенням двадцятої сесії Сульської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області 21-го скликання від 30.08.1993 передана безкоштовно громадянам, членам садівничого товариства «Мрія» у приватну власність для ведення колективного садівництва.

При цьому, у оскаржуваному рішенні ради не зазначено, яка площа бажаної для позивача земельної ділянки накладається на землі, які надані у власність членам садівничого товариства «Мрія» для колективного садівництва, відсутня будь-яка інформація із відображенням меж такої власності. Відповідачем не доведено, що рішення Сульської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 30.08.1993 графічно стосується саме земельної ділянки, яку бажає отримати позивач.

Суд також зазначає, що відповідачем не надано доказів, що бажана позивачем земельна ділянка розташована на земельній ділянці, яка згідно рішенням двадцятої сесії Сульської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області 21-го скликання від 30.08.1993 передана безкоштовно громадянам, членам садівничого товариства «Мрія» у приватну власність для ведення колективного садівництва. Спірна земельна ділянка раніше не була сформована, та не відноситься до категорії земель, які неможливо передавати у приватну власність, оскільки особа, яка не отримала державний акт на земельну ділянку, не здійснила державну реєстрацію права на нерухоме майно, не наділена правами власника на розпорядження цим майном.

Відповідачем не надано відомостей про те, що на сьогодні наявні права власності, володіння, або користування третіх осіб на спірну земельну ділянку. Відповідно до критеріїв пошуку у загальнодоступних даних, зокрема в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, «Садівниче товариство - «Мрія» - не значиться.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та не передбачена приписами Земельного кодексу Україну, тому оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу рішенням в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не дотримався вимог Земельного кодексу України, тому суд вбачає необхідним визнати таке рішення протиправним, скасувавши його, та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 06.12.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 5,57 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, з урахуванням вимог діючого законодавства та з урахуванням висновків суду.

Водночас суд зазначає, що відповідно до пп. 5 п. 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, а саме: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Відповідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Садівської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 28.01.2022 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства, у розмірі земельної частки (паю) ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Садівську сільську раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні сесії Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, після припинення чи скасування особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.12.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 5,57 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, з урахуванням вимог діючого законодавства з врахуванням висновків суду.

Стягнути з Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (вул. Войти, 5, сел. Сад, Сумський район, Сумська область, 42343, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1012,25 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець