Справа № 120/7718/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 грудня 2022 р. Справа № 120/7718/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022, яким суд зобов`язав ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити з 12.08.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю "УренгойГазСтрой" з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; у товаристві з обмеженою відповідальністю "СМУ-16" з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017, з 11.06.2021 по 29.06.2021; у товаристві з обмеженою відповідальністю "Уренгойавтогаз" з 24.10.2016 по 31.05.2017, з 11.09.2017 у по 20.06.2018, з 06.09.2018 по 29.11.2018, з 23.04.2019 по 28.06.2019, до страхового стажу позивача зараховано відповідні періоди роботи. Однак, як вказано у позові, при нарахуванні відповідачем позивачеві пенсії не було враховано заробітну плату на підприємствах, що розташовані на території Російської Федерації у вказані в рішенні суду періоди. В подальшому, як зазначає сторона позивача, на звернення позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату у ТОВ "УренгойГазСтрой", ТОВ "СМУ-16", ТОВ "Уренгойавтогаз" рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №48 від 29.07.2022 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві відмовлено у перерахунку "До призначення пенсії" у зв`язку із тим, що надані позивачем довідки про заробітну плату від 03.07.2019 №023, 26.07.2019 № 44, які підтверджують його заробітну плату під час роботи в ТОВ "СМУ-16", ТОВ "УренгойГазСтрой", не приймаються до уваги відповідачем, оскільки на них відсутні підписи головного бухгалтера підприємств.

Таке рішення ГУ Пенсійного фонду України позивач вважає протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що його право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок видачі довідок про заробітну плату для обрахування пенсії на вище перелічених підприємствах Російської Федерації.

Позивач вважає, що незважаючи на відсутність підпису головного бухгалтера, вказані довідки про заробітну плату містять всі необхідні реквізити для ідентифікації особи, якій вони були видані, також містять інформацію про номер довідки, дату її видачі та завірені підписом і печаткою уповноваженої особи - Генеральним директором підприємства та містять всі обов`язкові відомості про помісячний/річний розмір заробітної плати за вказані періоди та про нарахування страхових внесків.

Позивач також звертає особливу увагу суду на той факт, що на запит ГУ ПФУ у Вінницькій області Пенсійний фонд Російської Федерації надіслав лист, яким підтвердив той факт, що довідка про заробітну плату № 023 від 08.07.2019, видана ТОВ "СМУ-16" та довідка про заробітну плату № 021, видана ТОВ "Уренгойавтогаз", є достовірними, виданими на підставі наказів, особистої карти форми Т-2 та особистих рахунків відповідно до законодавства Російської Федерації. Крім того, позивач наголошує, що факт достовірності даних, вказаних у довідці про заробітну плату для нарахування пенсії за період за період з 13.05.2008 по 20.06.2014 № 44 від 26.07/2019, виданій ТОВ "Уренгойгазстрой", довідці про заробітну плату № 023 від 08.07.2019, виданій ТОВ "СМУ-16"; довідці про заробітну плату № 021, виданій ТОВ "Уренгойавтогаз", підтверджується даними, що зазначені в відомостях про стан індивідуального рахунку застрахованої особи від 14.12.2021 станом на 01.10.2021.

Позивач наголошує, що жодним нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні на території України.

Таким чином, на переконання позивача, ним було надано достатню кількість належних та допустимих доказів щодо підтвердження розміру його заробітної плати за періоди роботи на території Російської Федерації, які рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 були зараховані до його пільгового стажу.

Ухвалою від 26.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлений відповідачу строк для подання відзиву на позов.

12.10.2022 сторона відповідача подала до суду клопотання про зменшення витрат представника позивача на оплату правничої допомоги в порядку ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). ГУ ПФУ у Вінницькій області вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн є завищеним та неспівмірним зі складністю цієї справи. У зв`язку з цим відповідач просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт.

24.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №120/16603/21-а до страхового стажу позивача зараховано відповідні періоди роботи. В подальшому, як зазначає відповідач, 24.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, до якої долучено довідки про заробітну плату від 26.07.2019 №44, видану ТОВ "Уренгойгазстрой", від 08.07.2019 № 023, видану ТОВ "Строительно-монтажное управление-16", від 08.07.2019 № 021, видану ТОВ "Уренгойавтогаз". За результатами розгляду документів не взято до довідки про заробітну плату від 26.07.2019 № 44, видану ТОВ "Уренгойгазстрой", та від 08.07.2019 № 023, видану ТОВ "Строительно-монтажное управление-16", оскільки вони засвідчені лише одним підписом, що суперечить положенням Порядку №637. Відповідач просить звернути увагу суду, що оновлену довідку від 08.07.2019 № 021, видану ТОВ "Уренгойавтогаз" Головне управління зарахувало. Також повідомляє, що відповідно до Закону України від 22.05.2022 № 2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку воєнного стану в Україні" через військову агресію Російської Федерації продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим надати практичну допомогу у витребуванні нових довідок про заробітну плату з Російської Федерації наразі немає можливості.

24.10.2022 представник позивача подала заяву про зміну предмету позову, в якій зазначено, що в позовній заяві стороною позивача було допущено технічну описку та вказана неправильна дата, з якої позивач вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області перерахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах, а саме вказана помилкова дата "24.07.2022" замість правильної дати "12.08.2021". У зв`язку з цим представник позивача просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області № 48 від 29.07.2022 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії; зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 24.07.2022, починаючи з 12.08.2021, з урахуванням: довідки про заробітну плату для нарахування пенсії № 44 від 26.07.2019, виданої ТОВ "УренгойГазСтрой" за період з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; довідки про заробітну плату № 023 від 08.07.2019, виданої ТОВ "СМУ-16" за період з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017, з 11.06.2021 по 29.06.2021; довідки про заробітну плату № 021, від 08.07.2019, виданої ТОВ "Уренгойавтогаз" за період з 24.10.2016 по 31.05.2017, з 11.09.2017 по 20.06.2018, з 06.09.2018 по 29.11.2018, з 23.04.2019 по 28.06.2019.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, позивач може подати заяву про зміну позовних вимог шляхом збільшення або зменшення розміру позовних вимог та шляхом зміни підстав або предмету адміністративного позову.

Водночас предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується заявлена позивачем вимога. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Суд зазначає, що порівняльний аналіз предмету та підстав позову, який подано позивачем первісно у даній справі, та заяви про зміну позовних вимог, дозволяє дійти висновку, що позивачем фактично уточнено позовні вимоги відповідно до їх обґрунтування.

З огляду на відповідне право позивача, суд приймає вказану заяву до розгляду.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №120/16603/21-а суд зобов`язав ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити з 12.08.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю "УренгойГазСтрой" з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; у товаристві з обмеженою відповідальністю "СМУ-16" з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017, з 11.06.2021 по 29.06.2021; у товаристві з обмеженою відповідальністю "Уренгойавтогаз" з 24.10.2016 по 31.05.2017, з 11.09.2017 у по 20.06.2018, з 06.09.2018 по 29.11.2018, з 23.04. 2019 по 28.06.2019. На виконання цього рішення суду до страхового стажу позивача зараховано відповідні періоди роботи.

24.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, до якої долучено довідки про заробітну плату від 26.07.2019 № 44, видану ТОВ "Уренгойгазстрой", від 08.07.2019 № 023, видану ТОВ "Строительно-монтажное управление-16", від 08.07.2019 №021, видану ТОВ "Уренгойавтогаз".

За результатами розгляду заяви рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №48 від 29.07.2022 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві відмовлено в перерахунку пенсії, а саме "Допризначення пенсії" за віком згідно з наданими довідками. Відповідачем не взято до уваги довідки про заробітну плату від 26.07.2019 № 44, видану ТОВ "Уренгойгазстрой", від 08.07.2019 № 023, видану ТОВ "Строительно-монтажное управление-16", через відсутність підпису бухгалтера в наданих довідках.

Надаючи оцінку спірним відносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особо на призначення пенсії, яке гарантоване чинним законодавством, також підпадає під дії та захист гарантованим прав, визначених статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.).

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом частини 1 статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Разом з тим відповідно до абз. 1, 2 ч.1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Таким чином, вказана норма є диспозитивною і надає пенсіонерам право вибору різних періодів нарахування заробітної плати для обчислення пенсії на умовах, визначених чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Більш детально питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

На підставі пункту 2.10 цього ж Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Із аналізу зазначених положень законодавства можна дійти висновку, що підставою для проведення розрахунку пенсії згідно з ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV на основі довідки про заробітну плату є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією - первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював заявник.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

На момент виникнення спірних відносин України була членом Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), за змістом ст. 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 ст. 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Статтею 3 Угоди також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Повертаючись до фактичних обставин у справі, суд зазначає, що рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області № 48 від 29.07.2022 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві відмовлено у перерахунку "До призначення пенсії" у зв`язку із тим, що не прийнято до уваги надані позивачем довідки про заробітну плату від 03.07.2019 № 023, 26.07.2019 № 44, які підтверджують його заробітну плату під час роботи в ТОВ "УренгойГазСтрой", ТОВ "СМУ-16" та ТОВ "Уренгойавтогаз", оскільки на них відсутні підписи головного бухгалтера підприємств.

Досліджуючи спірні довідки про заробітну плату, суд з`ясував, що позивач за час роботи в ТОВ "Уренгойавтогаз" з серпня 2014 року по квітень 2017 року та в ТОВ "УренгойГазСтрой" з 13.05.2008 по 20.06.2014 отримував заробітну плату, обчислену в російських рублях. Зі змісту довідок видно, що вони видані на основі розрахунків.

Незважаючи на відсутність підпису головного бухгалтера, вказані довідки про заробітну плату містять усі необхідні реквізити для ідентифікації особи, якій вони були видані, також містять інформацію про номер довідки, дату її видачі та завірені підписом і печаткою уповноваженої особи - Генеральним директором підприємства. Крім того, довідки містять усі обов`язкові відомості про помісячний/річний розмір заробітної плати за вказані періоди та про нарахування страхових внесків.

Суд зазначає, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання, видачу, формування різних первинних та інших документів по підприємству покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил заповнення таких документів може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ці документи адресовані, а отже й не може впливати на її особисті права. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення і заповнення іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист у частині призначення та виплати пенсії.

До тотожних висновків прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 30.09.2021 у справі № 300/860/17 (адміністративне провадження № К/9901/2537/20).

Суд наголошує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок видачі довідок про заробітну плату для обрахування пенсії на вище перелічених підприємствах Російської Федерації.

Суд враховує, що пунктом 4.2 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 встановлено, що При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що при зверненні особи із заявою про призначення/перерахунку пенсії, а також поданні особою документів, що підтверджують відомості про трудовий стаж та заробітну плату, в разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, орган ПФУ право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. Наявність сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають врахуванню вказаної вище довідки. Пенсійний орган не може нівелювати відомості довідки про заробітну плату та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу та одержаної заробітної плати.

Як видно із матеріалів справи, на запит ГУ ПФУ у Вінницькій області від 05.10.2021 Пенсійний фонд Російської Федерації надіслав лист, яким підтвердив той факт, що довідки від 02.07.2019 № 21, від 08.07.2019 № 023 видані правомірно, на підставі первинних документів, а саме відомостей нарахування заробітної плати.

Крім того, факт достовірності даних в довідці про заробітну плату для нарахування пенсії за період за період з 13.05.2008 по 20.06.2014 № 44 від 26.07.2019, виданій ТОВ "Уренгойгазстрой" довідці про заробітну плату № 023 від 08.07.2019, виданій ТОВ "СМУ-16" підтверджується даними, що зазначені в Відомостях про стан індивідуального рахунку застрахованої особи від 14.12.2021 станом на 01.10.2021. Відповідно до вказаних відомостей пільговий стаж позивача становить 5 років 9 місяців, а також вказаний документ містить детальну інформацію про нараховану та виплачену позивачеві заробітну плату за усі спірні періоди роботи, а також про відрахування до Пенсійного фонду Російської Федерації.

Суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне оформлення документів на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті, тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Щодо фактичних підстав для відмови позивачу у перерахунку пенсії, то при їх оцінці суд також враховує обставини, які мають приюдиційне значення та встановлені рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі № 120/16603/21-а (рішення суду набрало законної сили 06.06.2022). У зазначеному рішенні суд встановив, що підставою для відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком слугувало незарахування пенсійним органом періодів роботи у згаданих вище товариствах з 13.05.2008 по 29.06.2021, адже відсутні дані про сплату роботодавцями страхових внесків пенсійних органів Російської Федерації.

Визначаючись з приводу правомірності незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи в товаристві з обмеженою відповідальністю "УренгойГазСтрой", в товаристві з обмеженою відповідальністю "СМУ-16", в товаристві з обмеженою відповідальністю "Уренгойавтогаз", суд, зокрема встановив, згідно з наданою довідкою ТОВ "УренгойГазСтрой" вих. №44 від 26 .07.2019 за період з травня 2008 року по червень 2014 року позивач отримував заробітну плату у цьому товаристві. Також довідкою вих. №023 від 08.07.2019 року, виданою ТОВ "СМУ-16", підтверджується те, що у періоди його (позивача) роботи у товаристві з червня 2014 року по лютий 2015 року, з червня 2015 року по березень 2016 року, а також з липня 2016 року по травень 2017 року здійснювалися відрахування із заробітної плати до органу пенсійного фонду Російської Федерації із зазначенням конкретних розмірів таких відрахувань.

Проаналізувавши вказані вище обставини, суд дійшов висновку про безпідставність незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів його роботи: в ТОВ "УренгойГазСтрой" з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; у ТОВ "СМУ-16" з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017, з 11.06.2021 по 29.06.2021; у ТОВ "Уренгойавтогаз" з 24.10.2016 по 31.05.2017, з 11.09.2017 по 20.06.2018, з 06.09.2018 по 29.11.2018, з 23.04.2019 по 28.06.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене суд доходить висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено в прийнятті довідок про заробітну плату для нарахування пенсії № 44 від 26.07.2019, виданої ТОВ "УренгойГазСтрой", № 023 від 08.07.2019, виданої ТОВ "СМУ-16". Водночас довідку про заробітну плату № 021 від 08.07.2019, видану ТОВ "Уренгойавтогаз" ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувало, про що зазначено у відзиві, тобто в цій частині відсутній спір. Крім того, з тексту оскаржуваного рішення видно, що відповідач не взяв до уваги довідки про заробітну плату № 44 від 26.07.2019, видану ТОВ "УренгойГазСтрой" та № 023 від 08.07.2019, видану ТОВ "СМУ-16". За таких обставин наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області № 48 від 29.07.2022 про відмову у перерахунку пенсії та, відповідно задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується вимог позивача зобов`язального характеру, то суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

За правилами частини 4 статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з пунктом 1.9 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Суд бере до уваги, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі №120/16603/21-а суд зобов`язав ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити з 12.08.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди роботи у товаристві з обмеженою відповідальністю "УренгойГазСтрой" з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; у товаристві з обмеженою відповідальністю "СМУ-16" з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017, з 11.06.2021 по 29.06.2021; у товаристві з обмеженою відповідальністю "Уренгойавтогаз" з 24.10.2016 по 31.05.2017, з 11.09.2017 у по 20.06.2018, з 06.09.2018 по 29.11.2018, з 23.04. 2019 по 28.06.2019. При зверненні позивача із заявою про призначення пенсії позивачем надавалась спірні довідки про заробітну плату. Зазначений факт підтверджений рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі № 120/16603/21-а. Однак такі довідки не були враховані пенсійним органом під час призначення пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі № 120/16603/21-а, що зумовило позивача додатково звертатися із заявою про їх врахування.

Відтак, права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 12.08.2021, з урахуванням: довідки про заробітну плату для нарахування пенсії № 44 від 26.07.2019 виданої ТОВ "УренгойГазСтрой" за період з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; довідки про заробітну плату № 023 від 08.07.2019, виданої ТОВ "СМУ-16" за період з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017.

Водночас позовні вимоги в частині врахування довідки про заробітну плату № 021 від 08.07.2019, видану ТОВ "Уренгойавтогаз", задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю спору в цій частині.

Крім того, що стосується періодів, протягом яких позивачеві нараховувалася заробітна плата у ТОВ "СМУ-16", то суд звертає увагу, що у довідці № 023 від 08.07.20219 відсутня інформація щодо нарахування позивачеві заробітної плати у період з 11.06.2021 по 29.06.2021, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, за змістом положень частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. На підставі частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, в розмірі 992,40 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що, на переконання суду, становить 744,30 грн.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону:

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист,

представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно із положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами 2 та 3 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас за приписами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

У рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 31.08.2022, акт виконаних робіт від 20.09.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера № 06-09-22 від 20.09.2022.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас суд дійшов висновку, що розмір понесених витрат на правничу допомогу у сумі 4000 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

На думку суду, майже усі надані адвокатом послуги охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) є неспівмірним із складністю такої роботи (наданих послуг). Адміністративна справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Беручи до уваги предмет спору, складність справи, обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, враховуючи часткове задоволення позову, клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що витрати на правову допомогу, на відшкодування яких у позивача виникло право за результатами розгляду цієї справи, підлягають зменшенню та на користь позивача належить присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн, що відповідає вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 132, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 48 від 29.07.2022 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 12.08.2021, з урахуванням: довідки про заробітну плату для нарахування пенсії № 44 від 26.07.2019, виданої товариством з обмеженою відповідальністю "УренгойГазСтрой" за період з 04.05.2012 по 09.08.2013, з 12.08.2013 по 20.12.2013, з 25.03.2014 по 20.06.2014; довідки про заробітну плату № 023 від 08.07.2019, виданої товариством з обмеженою відповідальністю "Строительно-монтажное управление-16" за період з 04.06.2014 по 20.02.2015, з 08.06.2015 по 23.03.2016, з 06.07.2016 по 17.05.2017.

В іншій частині позовну відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 744,30 грн (сімсот сорок чотири гривні тридцять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович