Справа № 420/6778/22
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/6778/22
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати йому частини пенсії за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області про заробітну плату від 15 квітня 2016 року №483, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку в період з 22.04.2015 року по 15.11.2019 року без обмеження граничного розміру пенсії згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/8952/16-а від 22.06.2016 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплатити йому частину невиплаченої пенсії за минулий час, починаючи з 22.04.2015 року по 15.11.2019 року, згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 2016 року №483 про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку без обмеження граничного розміру пенсії згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року по справі №522/8952/16-а зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії позивачу за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області про заробітну плату від 15 квітня 2016 року №483, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року.

Вказане рішення набрало законної сили та був виданий виконавчий лист.

Проте, станом на час звернення до суду виконавче провадження закінчене на підставі ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто до суду, який його видав. Однак рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/8952/16-а від 22.06.2016 року не було виконано в повному обсязі, оскільки відповідач не здійснює виплати пенсії у встановленому судом розмірі, чим порушує право позивача на отримання частини збільшеного щомісячного грошового утримання у період з 22.04.2015 року по 15.11.2019 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

При вирішенні даного спору суд дійшов висновку, що оскільки позивач після призначення йому пенсії, у період з 22.04.2016 року по 15.11.2019 року, працював в органах прокуратури, відповідач мав законні підстави виплачувати пенсію в розмірі, обчисленому за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також судом встановлено факт виконання відповідачем постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/8952/16-а від 22.06.2016 року в частині виплатити позивачеві різниці в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що судом не було належним чином обґрунтовано причини відмови у задоволенні позову.

Наголошено на втручанні у його майнові права, оскільки за наслідком ухвалення постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року він мав законні сподівання на отримання пенсії у визначеному судом розмірі, однак відповідач безпідставно зменшив належну до виплат суму пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУПФУ в Одеській області заперечувало проти її задоволення та просило залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 10.04.2014 року призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» №1789.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року по справі №522/8952/16-а визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Одеської області від 15.04.2016 року №483 про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки прокуратури Одеської області від 15 квітня 201,6 ро №483 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 22 квітня 2015 року (а.с.14-17).

09.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2016 року у справі №522/8952/16-а здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» з розрахунку 90% із середнього заробітку з 22 квітня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (а.с.29).

ГУПФУ в Одеській області листом від 27.08.2021 року №14892-15707/Б-02/8-1500/21 відмовило позивачеві у проведенні такого перерахунку, посилаючись на відсутність підстав для його здійснення, оскільки ОСОБА_1 продовжував працювати на прокурорській посаді, у зв`язку з чим виплата пенсії здійснювалась в розмірі, обчисленому за нормами Закону №1058, який становив 6 358,89 грн.

З урахуванням утримання у розмірі 20%, що проводилось відповідно до ч.2 ст.50 Закону №1058, до виплати встановлено 5 087,11 грн. (6358,89грн-20%) (а.с.30-31).

Вважаючи порушеним своє право на отримання пенсії у визначеному у судовому рішенні розмірі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Так, статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), із набранням чинності яким вважається таким, що втратив чинність, Закон України «Про прокуратуру» №1789-XII, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону (підпункт 1 пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII).

Відповідно до частини 15 статті 86 Закону №1697-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово, по 31 грудня 2017 року:

особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017, п.13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону; після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Станом на час виникнення спірних правовідносин вказані норми законів не скасовані та не визнані у встановленому порядку такими, що не відповідають Конституції України, а тому підлягали застосуванню відповідними суб`єктами, в тому числі і відповідачем.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року у справі №522/8952/16-а Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси прийнято розпорядження №838635 від 05.01.2017 року, згідно якого проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.04.2015 року та визначено пенсію у розмірі 90% із середнього заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії у сумі 22 074,46грн. (а.с. 90).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 та наказу №1424 від 12.11.2019 року вбачається, що у період з 22.04.2016 року позивач працював в органах прокуратури та з 15.11.2019 року звільнений з посади начальника першого відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань на підставі п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.105-109).

При цьому судова колегія встановила, шо з 01.10.2017 року позивачу була призначена пенсія у розмірі 5 422,18 грн., тобто в розмірі, обчисленому за нормами Закону №1058, який становив 6 358,89грн., але з урахуванням утримання, що проводилось відповідно до ч.2 ст.50 Закону №1058 у розмірі 20% (6358,89грн-20%) (а.с.93).

Згідно протоколу про призначення пенсії від 26.11.2019 року, ОСОБА_1 з 16.11.2019 року за нормами Закону України "Про прокуратуру" призначено пенсію за вислугу років у розмірі 22 074,46грн. (а.с.104).

Таким чином, позивачу у період його роботи в органах прокуратури на прокурорських посадах (з 22.04.2016 року по 15.11.2019 року) відповідач правомірно нараховував та виплачував пенсію в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, судова колегія зауважує, що виплата позивачу пенсії у період його перебування на прокурорських посадах у розмірі, визначеному п.13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не може бути визнана як порушення рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/8952/16-а від 22.06.2016 року, оскільки обмеження розміру пенсії не були предметом розгляду вказаної справи та застосовані відповідачем в силу дії закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.