Справа № 460/1002/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2022 року м. Рівне №460/1002/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання призначити пенсію з 08.10.2021.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, постійно проживав на території зон гарантованого добровільного відселення та посиленого радіологічного контролю. У зв`язку з цим, в грудні 2021 року, досягнувши 54-річного віку та за наявності страхового стажу більше 30 років, звернувся до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною та необґрунтованою, оскільки право на призначення пенсії підтверджується всіма належними документами. З таких підстав, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що враховуючи надані позивачем документи, тривалість його проживання в зоні ЧАЕС станом на 01.01.1993 - 2 роки 10 місяців, а отже права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на умовах ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач не має. Також повідомив, що на виконання принципу екстериторіальності заяву позивача та всі долучені до неї документи були передані на розгляд ГУ ПФУ в Сумській області, яким і прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії. За таких обставин, просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області правом на подання відзиву на позов не скористався, причини такого неподання суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного обов`язкового та гарантованого добровільного відселення у 1986 роках (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 20.02.1993.

03.12.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 09.12.2021 ГУ ПФУ в Рівненській області направило позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії.

Так, ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення №77 від 08.12.2021 про відмову у признанні пенсії, оскільки період роботи (проживання) на території зони безумовного та гарантованого добровільного відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" станом на 01.01.1993 становить 2 роки 10 місяців.

Вважаючи таку відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року за наявності страхового стажу не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-ХІІ).

Згідно з ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною третьою цієї статті прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради №594 від 03.11.2021 ОСОБА_1 був зареєстрований і постійно проживав в с.Градиськ Маневицького району Волинської області, яке віднесене до 3 категорії (зони добровільного гарантованого відселення) з 01.01.1986 по листопад 1986 року, з 20.09.1988 по 31.12.1990. Місце проживання з 01.01.1991 по 31.12.1995 не встановлено у зв`язку з тим, що погосподарська книга №6 за 1991 -1995 роки по с.Градиськ не збереглася.

В силу положень Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с.Градиськ Маневицького району Волинської області належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1 Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з п.2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додається, зокрема, документ, який засвідчує особливий статус особи, а саме посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, у довідці має бути зазначено період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, та така має бути видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями). При цьому, законодавець не встановив та не затвердив певного зразка довідки та вимог до неї.

Судом встановлено, що зазначені вимоги Порядку позивачем дотримані, оскільки останнім надано пенсійному органу як копію посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, так і довідку про період проживання на відповідній території, видану відповідною сільською радою, тобто органом місцевого самоврядування.

Відтак, підстав для неприйняття до уваги вказаної довідки та неврахування зазначеного періоду проживання позивача на території радіоактивного забруднення (з 01.01.1986 по листопад 1986 року, з 20.09.1988 по 31.12.1990) при розгляді заяви про призначення йому пенсії у відповідача не було.

Разом з тим, суд враховує, що основним доказом проживання, роботи або навчання на території зони радіоактивного забруднення чи участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи або посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке відповідно до змісту ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є підставою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку (ст. 55 Закону № 796-ХІІ). Різного роду довідки про період роботи (проживання) у зоні радіоактивного забруднення є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

На час звернення позивача до суду належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного обов`язкового та гарантованого добровільного відселення у 1986 роках (категорія 3) Серії НОМЕР_1 від 20.02.1993 не скасовано, не визнано недійсним, а отже є таким, що підлягає для застосування і надання пільг, встановлених Законом № 796-ХІІ. Однією із таких пільг є зменшення віку, необхідного для призначення і виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону №796-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 11.09.2019 у справі №205/8713/16-а, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 09.01.2020 у справі №363/3976/16-а та від 06.04.2020 у справі №752/15346/17.

Наявні в матеріалах справи документи дають підстави для висновку, що позивач за станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення більше 3 років, що є підставою для додаткового зменшення пенсійного віку позивачу, передбаченого положеннями статті 55 Закону №796-ХІІ.

Здійснюючи розрахунок років зниження пенсійного віку, суд враховує, що 01.01.1986 по листопад 1986 року, з 20.09.1988 по 31.12.1990 позивач проживав в с.Градиськ Маневицького Волинської області, тобто у зоні гарантованого добровільного відселення, а отже він має право на зниження пенсійного віку на 4 роки.

Вік позивача на момент звернення до Пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком становив 54 роки.

Щодо періоду проживання позивача з 1991 по 1993 роки в с.Градиськ суд враховує, що період проживання на відповідній території радіологічного забруднення підтверджується довідкою, виданою відповідною сільською радою (органом місцевого самоврядування).

У період з 26.04.1986 по 01.01.1993 порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 №5-24/26.

За загальним правилом, погосподарський облік вівся в погосподарських книгах, а основним об`єктом погосподарського обліку було домогосподарство - об`єкт, члени якого мали реєстрацію місця проживання на території населеного пункту.

Поряд з цим, як свідчить зміст довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради №594 від 03.11.2021, місце проживання позивача з 01.01.1991 по 31.12.1995 не встановлено у зв`язку з тим, що погосподарська книга №6 за 1991 -1995 роки по с.Градиськ не збереглася.

У зв`язку з цим, позивач на підтвердження факту свого проживання подав нотаріально засвідчені заяви громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , якими останні підтверджують, що ОСОБА_1 з 01.01.1991 по 01.01.1993 проживав із батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в с.Градиськ Маневицького району Волинської області. Вказано, що на протязі даного часу свідки спілкувалися із сім`єю ОСОБА_1 і коли він навчався в м.Луцьк, у вільний від навчання час завжди повертався додому в с.Градиськ Маневицького району Волинської області і допомагав батькам, на вихідних та канікулах завжди проживав в с.Градиськ.

Також позивачем до матеріалів позову долучено копію військового квитка, що підтверджує, що у спірний період позивач перебував на військовому обліку Маневицького районного комісаріату Волинської області.

Суд вважає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності посадових осіб, які зобов`язані були вести погосподарський облік і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку лише через незбережнням погосподарської книги за 1991-1995 роки і, як наслідок, непідтвердженням цього періоду довідкою селищної ради, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для призначення пенсії дії та надав усі можливі та наявні у нього документи.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Водночас, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем своїх повноважень щодо отримання додаткових документів/надання позивачу допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для призначення пенсії. Відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком з підстав непідтвердження наявності у нього достатнього періоду проживання на території радіоактивного забруднення, будь-яких додаткових документів від нього не вимагав, жодних дій по їх самостійному отриманню не вчиняв.

При цьому, посилання відповідача на те, що згідно з записами трудової книжки ОСОБА_1 з 01.09.1989 по 28.06.1994 навчався у Луцькому педінституті (Волинському державному університеті), суд оцінює критично та до уваги не бере, позаяк зазначене не спростовує факту його проживання у цей період у с.Градиськ Маневицького району Волинської області, оскільки відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Водночас, обставини, що студенти денних навчальних закладів щотижня, на вихідні дні, а також на канікули (загальна тривалість яких є щонайменше три місяці упродовж навчального року) приїжджають додому - за місцем проживання батьків, є загальновідомими та не потребують доказування.

З огляду на наведене, під час обрахунку періоду проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення слід також враховувати період з 01.01.1991 по 01.01.1993.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення протягом періоду, що дає право на зменшення пенсійного віку на 5 років.

За таких обставин, твердження відповідача, викладені у рішенні ГУ ПФУ в Сумській області про відмову у призначенні позивачу пенсії від 08.12.2021 не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Відтак, рішення №77 від 08.12.2021 не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч.2 ст.2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Так, відповідно до пункту першого вказаної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Разом з цим, як встановлено судом, на дату звернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою про призначення пенсії (03.12.2021) вік останнього був 54 роки.

В свою чергу, 55-річного віку, а відтак і права на призначення пенсії, позивач набув 07.10.2021, тобто звернення про призначення пенсії згідно з заявою від 03.12.2021 було передчасним.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, частково знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, а відтак позов підлягає до часткового задоволення.

Зважаючи на положення ч.3 ст.139 КАС України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області №77 від 08.12.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 12 грудня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області ( вул. С.Бандери, 43, м.Суми, Сумська область, 40000, )

Суддя Д.Є. Махаринець