Справа № 805/3764/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про заміну способу та порядку виконання рішення суду

09 грудня 2022 року Справа №805/3764/18-а

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в письмовому провадженні заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про заміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративні справі за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3)

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якого просив суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.01.2018 року перерахунок основної пенсії із розрахунку 77 відсотків грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплачувати пенсію з 01.01.2018 року в повному обсязі без обмежень передбачених в пункті 2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу заборгованість яка виникла в зв`язку з невірним нарахуванням пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року вищевказаний адміністративний позов було задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 обчисленої з розміру 70 відсотків суми грошового забезпечення ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із розрахунку підвищення до пенсії виходячи із 77% грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням п.2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб № 103; в іншій частині позову відмовлено.

20 листопада 2018 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року задоволено частково:

- апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 805/3764/18-а задоволено частково:

- рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 805/3764/18-а змінено: у абзаці третьому резолютивної частини рішення виключити слова «з урахуванням п.2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб № 103»;

- в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду набрало законної сили 20 листопада 2018 року, виконавчі листи на виконання рішення суду видано 07 грудня 2018 року.

30 січня 2019 року адміністративну справу направлено до суду касаційної інстанції за касаційною скаргою відповідача.

03 лютого 2020 року до суду від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла заява про заміну способу виконання судового рішення, яка вмотивована тим, що повне фактичне та своєчасне виконання рішення суду в межах виконавчого провадження ВП № 58321779 неможливо забезпечити без заміни способу та порядку виконання рішення суду, на підставі якого Донецьким окружний адміністративним судом видано виконавчий лист № 805/3764/18-а від 07.12.2018, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із розрахунку підвищення до пенсії виходячи із 77 % грошового забезпечення ОСОБА_1 , з «зобов`язання виплатити» на «стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області доплату за рішенням суду за період: 01.01.2018 по 25.11.2018 у сумі 18118,76 грн», згідно ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 805/3764/18-а касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення; рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року в не зміненій частині та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 805/3764/18-а залишено без змін.

Статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відтак, відповідно до ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи суть порушеного питання, а також відсутність необхідності витребування у сторін додаткових документів та пояснень, суд застосовуючи приписи Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України, задля забезпечення безпеки учасників судового процесу вважає за можливе розглянути заяву в письмовому провадженні без виклику сторін.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №803/3805/15 вказав на те, що системний аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для встановлення порядку і способу виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим, при цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Вказане кореспондує висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 826/8279/16.

Поряд з цим, розглядаючи справу №6-1829цс15 Верховний Суду України у постанові від 25 листопада 2015 зазначив, що спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 1 ЦК.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Також у справі №21-506а14 Верховного Суду України у постанові від 24 листопада 2014 наголосив, що як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Водночас, згідно відомостей Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», 20 квітня 2021 року від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №58321779 у зв`язку з повним фактичним виконанням, відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, суд встановив, що означену постанову в судовому порядку не оскаржено.

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП №58321779 перебуває в стані «завершено».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону № 1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Згідно ст. 7 означеного Закону, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відтак, заміна способу та порядку виконання рішення суду в спірних правовідносинах з зобов`язання вчинити дії на стягнення нарахованих коштів можлива лише у випадку, якщо рішення суду не виконано на момент звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до п. 9 ч. 1, ч. 3 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Статтею 40 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виходячи з системного аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1, ч. 3 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавець як особа, на яку покладено примусове виконання рішення, констатує його виконання в повному обсязі в межах резолютивної частини виконавчого документа, що має бути встановлено ним підчас здійснення виконавчого провадження та підтверджено у встановленому законом порядку.

Повне виконання рішення суду полягає у виконанні боржником покладених на нього обов`язків судовим рішенням.

Винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1, ч. 3 ст. 39 Закону № 1404-VIII є тією подією, яка завершує виконавче провадження як кінцеву стадію судового провадження, що в свою чергу унеможливлює вирішення будь-яких процесуальних питань, пов`язаних з виконанням цього рішення, окрім випадку скасування постанови про закінчення виконавчого провадження в судовому або адміністративному порядку.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, а саме виконання рішення суду в повному обсязі та закінчення виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що на момент розгляду заяви державного виконавця про заміну способу та порядку виконання рішення суду підстави для її задоволення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про заміну та встановлення способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року по справі № 805/3764/18-а відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко