Справа № 460/27114/22
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2022 року м. Рівне №460/27114/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) просила суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку її пенсії за віком з 01 березня 2020 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки із коефіцієнтами її підвищення та заробітну плату за періоди страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999;

зобов`язати відповідача здійснити з 01 березня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за віком позивача, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2017, 2018 та 2019 роки, із застосуванням коефіцієнта збільшення такої заробітної плати на 1,11 (з 01.03.2021) та на 1,14 (з 01.03.2022) відповідно, за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов обґрунтовано тим, що позивач отримувала пенсію, яка призначена їй починаючи із 02.09.2005 відповідно до Закону України «Про державну службу». Маючи одночасне право на пенсію державного службовця та на пенсію за віком, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем автоматизованим способом із 01.03.2022 позивачу призначено загальну пенсію за віком без повідомлення її будь-яким чином це.

Після отримання рішення про перерахунок пенсії позивач в порядку адміністративного оскарження 17.06.2022 звернулась до Пенсійного фонду України із скаргою про його скасування, проте, за результатами її розгляду Пенсійний фонд України листом від 19.07.2022 №16651-16360/Д-03/8-2800/22 повідомив, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Окрім цього, Пенсійний фонд України, за результатами перевірки пенсійної справи позивача дійшов висновку про необхідність прийняття рішення 58 від 08.07.2022 про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з березня 2020 року, визначивши розмір її заборгованості за період з березня 2020 року по лютий 2022 року та виплативши її позивачу у серпні 2022 року.

Позивач повідомила, що із листа Пенсійного органу вбачається, що при обчисленні розміру її пенсії відповідачем застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, яка враховується при переведенні на інший вид пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення з 01.03.2021 на 1,11 та з 01.04.2021 на 1,14 відповідно, а не за 2019-2021 роки, як цього вимагає чинне законодавство при призначенні пенсії за віком вперше.

Окрім цього, позивач зазначила, що відповідач всупереч положенням чинного законодавства при обчисленні розміру пенсії за віком зарахував заробітну плату позивача за період страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999 не з`ясовуючи бажання ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування при обчислення розміру пенсії за віком з 01.03.2020 показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки із коефіцієнтами її підвищення та зарахування заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 07.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що позивача автоматизованим способом на підставі рішення від 06.07.2022 переведено не пенсію за віком з 01.05.2020, яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При переведенні з одного виду пенсії на інший відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за 2014-2016 роки з підвищенням відповідного коефіцієнту на 1.11 з 01.05.2020 та на 1.11 з 01.03.2021 та на 1,14 з 01.03.2022. Відповідач вважає, що середня заробітна плата (дохід) в України, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки застосовується виключно при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за умови, якщо особи після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати. Відповідач ствердив, що враховуючи той факт, що позивач починаючи з 2005 року стала учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування шляхом отримання пенсії за віком, яка є різновидом пенсії за віком в розумінні Закону України «Про державну службу», підстави для здійснення первинного призначення пенсії за віком у 2020 році за нормами ч.1, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - відсутні. Окрім цього відповідач зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній станом на дату призначення позивачу пенсії вперше) для обчислення пенсії зараховується також заробітна плата за 60 календарних місяців підряд за періоди страхового стажу до 01.07.2000. Відтак, для обчислення розміру пенсійної виплати позивача з 01.05.2020 також враховано заробітну плату за періоди страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999.

З цих підстав відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 02.09.2005 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

20.05.2022 позивач звернулась до відповідача із проханням перевести її на пенсію за віком, що відповідачем відповідно до відомостей Сервісу Веб-порталу Пенсійного фонду України оформлено як усне консультування.

Рішенням відповідача від 24.05.2022 №58 позивачу здійснено перерахунок пенсії шляхом її переведення із пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17.06.2022 ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із скаргою про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову в призначенні пенсії від 26.05.2022 №58 та про обчислення розміру пенсії відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV виключно із заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000, провівши оптимізацію такого заробітку за правилами, встановленими абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV.

Листом Пенсійного фонду України від 19.07.2022 №16651-16360/Д-03/8-2800/22 повідомлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Окрім цього, Пенсійний фонд України, за результатами перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 . Під час розгляду Вашої скарги при перевірці матеріалів Вашої пенсійної справи виявив, що розмір пенсії за віком позивача, обчислений за нормами Закону №1058-IV, з 01.05.2020 є вищим за розмір пенсії за віком, обчислений за нормами Закону №3723. Тому, з 01.05.2020 позивача переведено на більш доцільний вид пенсії. При цьому заробітну плату визначено за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.08.2005 (коефіцієнт заробітної плати - 2,03675), із застосуванням показника середньої заробітної плати - 3764,40 грн, збільшеного на коефіцієнти збільшення 1,17 та 1,11 відповідно до Постанов № 124 та № 251. Враховуючи зазначене, розмір пенсії за віком позивача обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки (2014-2016) - 3764,40 грн, збільшеного на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14.

Зазначені обставини підтверджуються прийнятими відповідачем рішеннями:

1. від 06.07.2022 №58, яким пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01.05.2020, вид перерахунку «перехід з виду на вид», підстава перерахунку «скарга». Для обчислення розміру пенсії врахована заробітна плата за період страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.08.2005. Середній заробіток за три попередні роки (2017) - 2014-2016 роки складає 3764,40 грн із коефіцієнтами її підвищення 1,17 * 1,11 загальний розмір складає 4888,83 грн;

2. від 06.07.2022 №58, яким пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01.03.2021, вид перерахунку «індивідуально - масовий»;

3. від 08.07.2022 №58, яким пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01.03.2022, вид перерахунку «Індивідуально (масовий). Індексація заробітку». Для обчислення розміру пенсії врахована заробітна плата за період страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.08.2005. Середній заробіток за три попередні роки (2017) - 2014-2016 роки складає 3764,40 грн із коефіцієнтами її підвищення 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 загальний розмір складає 6186,32 грн.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо обчислення розміру її пенсії за віком, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії державного службовця, далі - Закон №3723-ХІІ) встановлювала, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тому, зі змісту наведених норм слідує, що призначення позивачу пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» не входила до правового регулювання Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Таким чином, отримуючи пенсію за Законом України «Про державну службу» позивач не користувалася жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому, призначення позивачеві пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є призначенням пенсії вперше.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В свою чергу, приписами частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В силу вимог частини другої статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

У той же час, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Однак, якщо має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Відповідно до пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Проте, статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Таким чином, право вибору довічної пенсії (пенсії державного службовця) чи то пенсії за віком - належить виключно пенсіонеру.

Вказане підтверджується абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV, за змістом якого пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Як встановлено судом, на підставі особистого звернення позивача до Пенсійного органу 20.05.2022 та з урахуванням розглянутої Пенсійним фондом України скарги ОСОБА_1 на рішення про переведення її з 01.05.2022 на пенсію за віком, позивача переведено з 01.05.2020 на пенсію за віком та перераховано у зв`язку з коефіцієнтом підвищення середньої заробітної плати - з 01.03.2021 на 1,11 та з 01.03.2022 на 1.14.

При цьому, право позивача на пенсію за віком відповідно до норм Закону №1058-IV не є спірним у даній справі та не заперечується відповідачем.

Проте, враховуючи той факт, що позивачеві із 02.09.2005 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а тому призначення на підставі рішення від 06.07.2022 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період із 01.05.2020 є призначенням позивачу пенсії за віком вперше.

Відтак, відповідач мав призначити пенсію позивачу із 01.05.2020, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018 та 2019 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Вирішуючи даний спір суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.10.2018 у справі №428/450/17, згідно з якою якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як вперше призначена.

Вказана правова позиція Верховного Суду підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Аналогічних висновків щодо застосування частини другої статті 40 Закону №1058-IV дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 (провадження №К/9901/43912/18) та від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21869/18), від 10 квітня 2019 року у справі №211/1898/17 та від 10 липня 2018 року у справі №520/6808/17.

У даних спірних правовідносинах відповідач на підставі особистого звернення позивача 20.05.2022 та з урахуванням рішення Пенсійного фонду України, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача, призначив ОСОБА_1 з 01.03.2019 пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Відтак, такий перехід на інший вид пенсії не можна розцінювати як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на інший у тій же системі, тобто позивачу мала бути призначена інша пенсія за іншим законом, а тому при обчисленні розміру пенсійної виплати має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком на умовах Закону №1058-IV).

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач, застосувавши інший вид показника середньої заробітної плати при переході на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV без врахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, порушив права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту.

Доводи відповідача про те, що позивач вже отримувала пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу», а тому призначення пенсії за віком у відповідності до Закону №1058-IV слід розглядати як переведення з одного виду пенсії на інший, суд відхиляє як такі, що суперечать вимогам чинного пенсійного законодавства та практиці Верховного Суду.

Натомість, суд стверджує, що в даному випадку пенсія за віком на підставі Закону №1058-IV буде вважатися такою, що призначена позивачу вперше, так як до травня 2020 року позивач отримувала пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу».

Зазначене свідчить на користь того, що дії відповідача, які полягають у обчисленні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 при її призначенні вперше з 01.05.2020 відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки є протиправними.

Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності врахування для обчислення пенсії заробітної плати за період страхового стажу до липня 2000 року, суд враховує таке.

Сторонами визнається, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2020 обчислений виходячи із її заробітної плати за період роботи з 01.01.1995 по 31.12.1999 на підставі наявної довідки про заробітну плату та за період з 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку.

Частиною другою ст. 40 Закону №1058-IV (в редакції, чинній 01.10.2011) передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, заробітна плата за період по 30 червня 2000 року може бути взята для обчислення розміру пенсії особи лише за її бажанням та згодою.

Відповідачем не надано, а судом не здобуто в ході розгляду справи факту подання заяви або ж виявлення у будь-якому іншому вигляді волі позивача обчислювати розмір її пенсії з урахуванням заробітної плати до 01.07.2000.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправно та без згоди відповідача обчислило розмір її пенсії за віком з 01.03.2022 з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 на підставі довідки про зарплату.

У зв`язку з наведеним, суд вважає протиправними дії відповідача в цій частині як такі, що суперечать положенням ст. 40 Закону №1058-IV.

При цьому, перевіряючи дотримання позивачем строку звернення до суду із позовною заявою, суд виходить із того, що пенсія позивача на виконання доручення Пенсійного фонду України перерахована позивачу за період з 01.05.2020 лише в липні 2022, а відтак, встановлений ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення з позовом до суду ОСОБА_1 не пропущений.

Вирішуючи питання про спосіб відновлення порушених прав, свобод та інтересів, який запобігатиме повторному зверненню позивача до суду із позовною заявою, суд враховує таке.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зі змісту листа відповідача та рішеннь про перерахунок пенсії підтверджується перерахунок коефіцієнту середньої заробітної плати з якої обчислюється пенсія з 01.03.2021 на 1,11 та з 01.03.2022 на 1,14.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернулася до суду та який унеможливить повторне її звернення з позовною заявою до суду, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити з 01 травня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2017, 2018 та 2019 роки, із застосуванням коефіцієнта збільшення такої заробітної плати на 1,11 (з 01.03.2021) та на 1,14 (з 01.03.2022) відповідно, за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій та прийнятого рішення.

За наведених обставин, вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у виді судового збору у сумі 992,40грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 травня 2020 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки із коефіцієнтами її підвищення та заробітну плату за періоди страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 травня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, виходячи із заробітної плати за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2017, 2018 та 2019 роки, із застосуванням коефіцієнта збільшення такої заробітної плати на 1,11 (з 01.03.2021) та на 1,14 (з 01.03.2022) відповідно, за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, витрати у виді судового збору у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 грудня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор