Справа № 540/967/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/967/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Бехтерської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23.12.2021 року № 423 (п. 1.1) в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізний Порт Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року, зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 04.11.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізничний Порт Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Позов обґрунтований позивачем тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у спірному рішенні не зазначено, чи відсутня вказана містобудівна документація на територію, де позначена ОСОБА_1 бажана земельна ділянка, чи позивач повинен був долучати цю документацію до клопотання. Якщо взагалі відсутня така документація на зазначеній позивачем ділянці, то відповідач повинен був у спірному рішенні зробити посилання на відповідний доказ у підтвердження цього висновку. В інакшому випадку (без належного підтвердження відсутності містобудівної документації) спірне рішення Бехтерської сільської ради вважається немотивованим. А якщо відповідач вважав, що до клопотання позивача була долучатись така документація, то вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України цього обов`язку не передбачено.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

04 листопада 2021 року позивач звернувся до голови Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізничний Порт Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташуванням (аркуш справи 4).

До клопотання позивачем надано копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію посвідчення учасника бойових дій, копію довідки учасника АТО.

Рішенням сімнадцятої сесії VIII скликання Бехтерської сільської ради Скадовського району Херсонської області №493 від 23 грудня 2021 року (п. 1.1.) гр. ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізний Порт Херсонської області на підставі ч.3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - «…у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється…».

Позивач не погодився із прийнятим відповідачем рішенням, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.ч.1-3 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Так, повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст..ст.118, 122, 123 Земельного кодексу України, ст.ст.26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями ч.7 зазначеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За правилами ст.26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року в справі №545/808/17.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, визначених у ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Тобто положення наведеної норми забороняють до затвердження відповідної містобудівної документації саме передачу (надання) у власність чи користування особам земельних ділянок, проте, вказана норма не містить заборони у наданні відповідних дозволів на розроблення проектів землеустрою, які є лише початком процедури відведення певної земельної ділянки у власність чи користування.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року у справі №607/4538/16-а.

Крім того, відповідно до практики Верховного Суду, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не створює для уповноваженого органу обов`язку надати таку земельну ділянку у власність чи у користування відповідної особи у подальшому (постанови Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі №826/841/17 та від 29.08.2019 року у справі №540/2441/18).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що зазначені причини не відповідають тим підставам для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, що визначені ч.7 ст.118 ЗК України.

Суд враховує, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний обґрунтовувати рішення, які він приймає, та навести/вказати його належне обґрунтування. Таке рішення має бути належно визначеним та зрозумілим, а його мотивування (обґрунтування) у письмовій формі повинно давати можливість особі правильно його зрозуміти та реалізувати право на оскарження.

До того ж, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». На думку суду, жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірного рішення, відповідач не навів, натомість таке прийнято лише з формальних підстав.

Таким чином рішення Бехтерської сільської ради від 23.12.2021 року № 493 п. 1.1 в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізний Порт Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи протиправність оскаржуваного рішення у суду є всі підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізний Порт Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання позивача від 04.11.2021 року.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, який застосовується судом за власною ініціативою та розсудом і не може бути предметом позовних вимог, проте в даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бехтерської сільської ради (вул. Благодатна, 50-а. с. Бехтери, Херсонська область, 75650) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23.12.2021 року № 423 (п. 1.1) в частині відмови позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізний Порт Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року, зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 04.11.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізничний Порт Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бехтерської сільської ради від 23.12.2021 року № 423 (п. 1.1) в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізний Порт Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року.

Зобов`язати Бехтерську сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0880 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Залізничний Порт Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 04.11.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида