Справа № 160/15338/22
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Справа № 160/15338/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №29 від 07.09.2022р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2022р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.08.2022р., зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи позивача з 06.11.1997р. по 20.04.1999р. електрогазозварником 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах на ш. Гвардійська АТ "Кривбасзалізрудком" та період навчання з 12.03.1997р. по 15.09.1997р. за професією електрогазозварник.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.11.1997р. по теперішній час він працює в шахті Гвардійська АТ «Кривбасзалізрудком». 31.08.2022р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), проте, рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком №29 від 07.09.2022р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачеві у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач вважає наведене рішення відповідача незаконним, оскільки після проведення взаємного зарахування періодів роботи, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст.114 Закону №1058, стаж роботи позивача для призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону №1058 станом на 31.08.2022р. складав 25 років 2 місяці 18 днів, тобто більше 25 років, та був достатнім для призначення пенсії, у зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати оспорюване рішення, а також і зобов`язати відповідача вчинити дії по зарахуванню вказаного стажу та призначити йому пенсію на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058.

Ухвалою суду від 11.10.2022р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача, зокрема, надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.18).

03.11.2022р. через систему «Електронний суд» та 09.11.2022р. засобами поштового зв`язку, на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що позивач після навчання в ПТУ №7 працював за набутою професією (електрогазозварник), відповідно, до нього застосовано норми передбачені статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», та період навчання в ПТУ №7 з 12.03.1997 по 15.09.1997 зараховано до пільгового стажу за Списком №1; період навчання (з 12.03.1997 по 15.09.1997), як і в подальшому період роботи (з 06.11.1997 по 20.04.1999) не можуть бути зараховані до стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки професія «електрогазозварник» в Розділі ІІ Постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 відсутня; відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 Розділу ІІ Підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів - право на пенсію незалежно від віку мають: електрослюсарі підземні, кріпильники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, терміном не менше 25 років, при цьому, в Розділі ІІ постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 професія «електрогазозварник» - відсутня, а тому відповідно до довідки №625 ПАТ "Кривбасзалізрудком" спірний період роботи з 06.11.1997 по 20.04.1999 (01 рік 05 місяців 14 днів) Головним управлінням правомірно зараховано до пільгового стажу за Списком №1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; відповідно до довідки №625 період з 21.04.1999 по 30.06.2022 (23роки 2 місяці 11 днів) зараховано Головним управлінням до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; пільговий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає - 23 роки 02 місяці 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 (необхідно 25 років); взаємозалік пільгового стажу роботи відповідно до Роз`яснення №8 від 20.01.1992, можливий лише за наявністю 10-річного стажу роботи за провідними професіями, а саме: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), разом з тим, у позивача відсутній стаж роботи за провідною професією, що унеможливлює здійснення розрахунку стажу за Списком №1 із застосуванням коефіцієнту 0,9; з 11.10.2017 право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а оскільки позивач звернувся до Пенсійного фонду за призначенням пенсії 31.08.2022, то відсутні підстави для застосування правил та умов Закону №1788-ХІІ, роз`яснення від 20.01.1992 №8, яке не має нормативного характеру; навіть при застосуванні взаємозаліку у позивача відсутній стаж (необхідно не менше 25 років) для призначення пенсії за ч.3 ст.114 №1058, так як позивач має пільговий стаж за Списком №1 01 рік 05 місяців 04 дні та застосовуючи взаємозалік (кожний повний рік роботи по Списку №1 за 09 місяців) пільговий стаж позивача складає: 09 місяців (стаж Списку №1 за взаємозаліком) + 23 роки 02 місяці 11 днів (стаж за ч.3 ст.114) = 23 роки 11 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку за ч.3 ст. 114 Закону №1058. Також і відповідач вказує на те, що має дискреційні повноваження у даних спірних правовідносинах (а.с.22-25,40-43).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 12.12.2022р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 31.08.2022р. звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав, зокрема, трудову книжку та довідку, що визначає право на пенсію на пільгових умовах №625, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.35,35-зворот).

Рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком №29 від 07.09.2022р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачеві у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу, що підтверджується змістом копій відповідного рішення (а.с.13-зворот,30 зворот-31).

При цьому, у наведеному оспорюваному рішенні зазначено, що станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах (31.08.2022) страховий стаж заявника становить 25 років 2 місяці, згідно наданої пільгової довідки №625 від 31.07.2022р. пільгові періоди зараховані: з 06.11.1997р. по 09.04.1999р. по Списку №1 - 1 рік 5 місяців 4 дні, з 21.04.1999р. по 30.06.2022р. по ст.14, пост.202 підземні 23 роки 3 місяці 11 днів (а.с. 13-зворот,30 зворот-31).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такого рішення протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.08.2022р., зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи позивача з 06.11.1997р. по 20.04.1999р. електрогазозварником 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах на ш. Гвардійська АТ "Кривбасзалізрудком" та період навчання з 12.03.1997р. по 15.09.1997р. за професією електрогазозварник.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Частиною 3 ст.114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Так, як встановлено судом із матеріалів справи, ОСОБА_1 з 12.03.1997р. по 15.09.1997р. навчався в професійно-технічному училищі №7 за професією електрогазозварника та йому було присвоєно кваліфікацію електрогазозварника 4-го розряду, що підтверджується копією диплома НОМЕР_1 від 15.09.1997р. та копією трудової книжки позивача, наявними у справі (а.с.6,7-8).

31.08.2022р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав, зокрема, трудову книжку та довідку про підтвердження пільгового трудового стажу АТ Кривбасзалізрудком №625 від 31.07.2022р. (а.с.13-зворт, 30 зворот-31), що сторонами не заперечується.

Згідно довідки АТ Кривбасзалізрудком №625 від 31.07.2022р. ОСОБА_1 працював на шахті «Гвардійська» АТ Кривбасзалізрудком:

- з 06.11.1997 по 20.04.1999 за професією, посадою електрогазозварник з повним робочим днем в шахті по видобутку руди, що передбачено Списком №1 Розділ І, підрозділ І, пункт «а», позиція 1010100а, постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, частина 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству №48 від 12.04.1995 (01 рік 5 місяців 4 дні);

- з 21.04.1999 по 31.08.2010 за професією, посадою кріпильник безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах на видобутку руди з вмістом /в тому числі і у вміщуючих породах/ двоокису кремнію 10 відсотків і більше, що передбачено частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, розділом II Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;

- 01.09.2010 по 31.10.2011 за професією, посадою кріпильник безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах на видобутку руди з вмістом /в тому числі і у вміщуючих породах/ двоокису кремнію 10 відсотків і більше, що передбачено частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, розділом II Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;

- з 01.11.2011 по теперішній час (дата видачі довідки 31.07.2022р.) за професією, посадою кріпильник безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах на видобутку руди з вмістом /в тому числі і у вміщуючих породах/ двоокису кремнію 10 відсотків і більше, що передбачено частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, розділом II Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;

- за період: з 21.04.1999 по 31.07.2022 - 23 роки 3 місяці 10 днів, що підтверджується змістом копії відповідної довідки (а.с.12-зворот,38-зворот).

Інформація у вищенаведеній довідці кореспондується із записами в трудовій книжці позивача, копія якої наявна у справі (а.с.7-8).

Таким чином, з урахуванням відомостей наведених у трудовій книжці позивача та уточнюючій вищенаведеній довідці №625 від 31.07.2022р. судом встановлено, що пільговий стаж роботи позивача на посаді передбаченій розділом ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 за ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 23 роки 3 місяці 10 днів, тобто, менше 25 років, а отже, позивач не має права на призначення пільгової пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Інших доказів, які б підтверджували пільговий стаж роботи позивача на посадах передбачених розділом ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202, що дає право на призначення пільгової пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 судом не встановлено, а позивачем суду не надано.

При цьому, судом враховується і те, що як видно зі змісту копій розрахунку страхового стажу позивача вбачається, що всі вищенаведені періоди роботи позивача були зараховані пенсійним органом при розгляді заяви про призначення пенсії до його пільгового стажу, згідно інформації наявної у пільгових довідках та трудовій книжці (а.с.14,30).

Окрім того, до пільгового стажу позивача за Списком №1 пенсійним органом було зараховано період навчання позивача з 12.03.1997р. по 15.09.1997р. в професійно-технічному училищі №7 за професією електрогазозварника, про що свідчить інформація наявна у копіях розрахунку страхового стажу позивача - «навчання за фахом», що відповідає вимогам вищенаведеного пенсійного законодавства (а.с.14,30).

З огляду на викладене, будь-які правові підстави для зарахування пільгового стажу позивача з 06.11.1997р. по 20.04.1999р. (на посаді електрогазозварника) та періоду навчання за професією електрогазозварника з 12.03.1997р. по 15.09.1997р., які були зараховані до Списку №1, ще і саме за ч.3 ст.114 Закону №1058 у адміністративного суду відсутні.

Отже, з урахуванням аналізу вищенаведених норм та встановлених судом обставин щодо проведеного розрахунку пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 через відсутність необхідного пільгового стажу підземного 25 років, пенсійним органом правомірно було відмовлено позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, а, відповідно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем наведено у відзиві обґрунтовані обставини, що були підставами для прийняття оспорюваного рішення з урахуванням ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, які підтверджуються наявними у справі доказами та позивачем не були спростовані.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність рішення відповідача №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень чинного пенсійного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, та встановлених судом обставин у справі.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання позивача у позові на те, що стаж роботи позивача для призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону №1058 станом на 31.08.2022р. складав 25 років 2 місяці 18 днів, оскільки наведене спростовується змістом копії пільгової довідки АТ Кривбасзалізрудком №625 від 31.07.2022р., згідно якої стажем роботи позивача, який передбачений частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та розділом II Постанови КМУ від 31.03.1994 №202, є період з 21.04.1999 по 31.07.2022 та складає 23 роки 3 місяці 10 днів, що підтверджується змістом копії відповідної довідки (а.с.12-зворот,38-зворот), при цьому, доказів визнання наведеної довідки протиправною та її скасування у встановленому чинним законодавством порядку позивачем суду не надано, а матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття відповідачем рішення №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд приходить до висновку, що пенсійний орган, відмовивши позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом не встановлено порушень прав позивача у рішенні відповідача №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому у задоволенні даних позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення відповідача №29 від 07.09.202р. про відмову у призначенні пенсії позивачеві відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (основної вимоги), а, відповідно, і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.08.2022р., зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди роботи позивача з 06.11.1997р. по 20.04.1999р. електрогазозварником 4 розряду з повним робочим днем в підземних умовах на ш. Гвардійська АТ "Кривбасзалізрудком" та період навчання з 12.03.1997р. по 15.09.1997р. за професією електрогазозварник.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням того, що у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за квитанцією №0.0..1 від 20.09.2022р., слід покласти на позивача за нормами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №29 від 07.09.2022р., зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва