Справа № 380/7969/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року

справа №380/7969/22

провадження № П/380/8026/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул. Богомольця, буд.10, ), в якому просить визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України вчинені у формі письмової відповіді, оформленої листом №1663/15-2022 від 17 січня 2022 року, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 3 (третьої) групи, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №380/1649/21 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 і додані до нього документи та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850. Зазначає, що на виконання рішення суду, відповідач листом від 17.01.2022 повідомив про прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Позивач з прийнятим рішенням відповідача не погоджується та вказує, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв`язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ. Також позивач зазначає, що пунктом 14 Порядку № 850 визначено вичерпний перелік підстав, коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. Проте, відмовляючи у призначенні такої допомоги, відповідач не покликається на жодну з підстав, передбачених зазначеним пунктом 14 Порядку № 850.

Крім того позивач зауважує, що встановлена йому інвалідність ІІІ групи є наслідком захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ і ця обставина підтверджена актом огляду МСЕК від 14 січня 2020 року. З огляду на вищевикладене позивач уважає, що належить зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу. У зв`язку з цим просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 03.06.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3, ).

Від третьої особи 23.06.2022 надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначає про те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №380/1649/21 Головне управління МВС України у Львівській області скерувало до МВС України подані позивачем матеріали для виплати одноразової грошової допомоги та відповідний висновок для прийняття рішення. У зв`язку з поверненням матеріалів, Головним управлінням МВС України у Львівській області листом від 28.01.2022 № 8 повідомлено позивача про необхідність прибуття до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області для отримання копій заяви з додатками, листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України та висновку. 28.01.2022 позивач отримав документи на 52 арк. особисто. Таким чином, представник третьої особи вважає, що у справі в повній мірі вжито заходів та дотримано процедури скерування та розгляду матеріалів щодо прийняття/відмови рішення про виплату/відмову у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що під час опрацювання документів позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги було встановлено, що позивачу в 2014 році встановлено 25% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності, а відповідно до акта огляду МСЕК в 2019 році встановлено ІІІ групу інвалідності та 55% втрати працездатності.

За результатом розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідачем затверджено висновок про відмову в призначенні позивачу такої допомоги у зв`язку з тим, що установлення заявникові третьої групи інвалідності (2020 рік) відбулося в період понад два роки від первинного встановлення відсотка втрати професійної працездатності (2014 рік), що суперечить умовам п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Таким чином відповідач вважає, що ОСОБА_1 було правомірно відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Позивач та його представник в судове засідання 02.11.2022 не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами п.10 ч.1 ст.4 та ч.9 ст.205 КАС України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до пункту 16 свідоцтва про хворобу № 173 від 28 березня 2008 року Військово-лікарською комісією ГУ МВС України у Львівській області зроблено висновок про непридатність ОСОБА_1 до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Згідно з довідкою Обласної МСЕК № 1 серії 12 ААА № 011316 від 14 січня 2020 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, позивачу встановлено 55% (з врахуванням раніше встановлених 25%) втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14 січня 2020 року до довідки серії 12ААБ №333281 ОСОБА_1 призначено третю групу інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 та пункту 7 Порядку № 850 позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, до якої, серед іншого, додав: довідку серії 12 ААА № 011316 від 14 січня 2020 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, копію виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14 січня 2020 року № 333281; свідоцтво про хворобу № 173 від 28 березня 2008 року.

Листом № 39 від 27 квітня 2020 року Головне управління МВС України у Львівській області повідомило позивача про те, що подані ним матеріали з відповідним висновком направлено до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. Однак, зазначені матеріали відповідачем повернуто до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області. Відповідно до інформації, зазначеної у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, за результатами опрацювання матеріалів, які стосуються медичних питань, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення документів, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами.

Згідно з листом № 8996/15-20 від 18 березня 2020 року, адресованого Департаментом фінансово-облікової політики МВС України до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області, матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із неналежним оформленням документів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі № 380/3361/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, прийняти відповідне рішення. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у 15-денний строк після отримання заяви та повного пакету документів від ОСОБА_1 , надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 380/3361/20 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі № 380/3361/20 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у 15-денний строк після отримання заяви та повного пакету документів від ОСОБА_1 , надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, та в цій частині ухвалено нове рішення. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для прийняття рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі № 380/3361/20 залишено без змін.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 380/3361/20 ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області склала Висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, згідно з яким сума нарахованої йому одноразової грошової допомоги становить 315300,00 грн. Зазначений Висновок разом з поданими позивачем для виплати одноразової грошової допомоги документами ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області скерувала до МВС України для прийняття відповідного рішення.

З листа Департаменту фінансово-облікової політки Міністерства внутрішніх справ України № 1990/15-2021 від 20 січня 2021 року «Про надсилання матеріалів», адресованого Ліквідаційній комісії ГУМВС України у Львівській області випливає, що за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія йому проведена з порушеннями, зокрема: пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися; пункту 16 Положення під час проведення медико-соціальної експертизи представлення ОСОБА_1 працівником ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не здійснювалось.

Крім того, пунктом 4 Порядку передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з доданою Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 14.01.2020 № 011316 ОСОБА_1 встановлено 55% втрати працездатності з урахуванням раніше встановлених 25%.

Проте, документ на підтвердження 25% втрати професійної працездатності заявнику для з`ясування відповідності надісланих матеріалів умовам пункту 4 Порядку не додано.

Невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення та Порядку унеможливила прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно з Порядком.

Ураховуючи викладене, прийнято рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та 18.01.2021 затверджено відповідний висновок.

Позивач, уважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги, які вчинені у формі письмової відповіді Міністерства внутрішніх справ України, оформленої листом № 1990/15-2021 від 20 січня 2021 року, протиправними, звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №380/1649/21, позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги листом від 20 січня 2021 року № 1990/15-2021 «Про надсилання матеріалів». Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 і додані до нього документи та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Вказане рішення залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративно суду від 28.09.2021.

Суд враховує, що вказані обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі № 380/1649/21, яке набрало законної сили 28.09.2021, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області 14.01.2022 складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та направлено його до МВС України.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 17.01.2022 №1663/15-2022 повідомив Ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області про те, що за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , надісланих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №380/1649/21, МВС України прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Підставою відмови вказано порушення пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі- Порядок №850), яке полягало в тому, що установлення МСЕК заявнику третьої групи інвалідності та 55 % втрати професійної працездатності (2020 рік) відбулося в період понад два роки від дати первинного встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (2014 рік), що суперечить умовам Порядку. При цьому, в даному листі міститься посилання на практику Верховного суду від 14.04.2021 у справі №2340/3024/18 щодо застосування пункту 4 Порядку №850. Також зазначено, що сума нарахованої одноразової грошової допомоги у висновку ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 02.03.2020 не відповідає вимогам пункту 4 Порядку та є завищеною. Копії документів завірено не належним чином.

ГУ МВС України у Львівській області листом від 28.01.2022 №8 повідомило позивача про те, що подані ним матеріали з відповідним висновком направлено до МВС України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги. В подальшому матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги повернуто до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області на доопрацювання, відповідно до листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 17.01.2022 №1663/15-2022. У зв`язку з чим позивачу повернуто подану ним заяву з додатками та копію висновку.

Не погоджуючись із рішенням про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, яке оформлене листом від 17.01.2022 №1663/15-2022, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ).

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Закон №565-ХІІ втратив чинність з 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, норми статті 23 Закону № 565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням факту втрати ними працездатності чи встановленням їм інвалідності на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зауважує, що встановлення факту втрати працівником міліції (поліції) професійної працездатності без установлення йому інвалідності є самостійною підставою для призначення одноразової грошової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 у відповідності до статті 23 Закону України «Про міліцію» затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 та 3 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

У разі часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями, - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 Порядку №850.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким визначено ступінь втрати професійної працездатності чи встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема захворювання особи повинно бути пов`язане, з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17, від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а, від 17.04.2020 у справі №822/736/17 та від 16.03.2020 у справі №641/10426/16-а.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2020 справа №711/1837/18 зазначила, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, призначення та виплата одноразової грошової допомоги проводиться після первинного визначення ступеня втрати професійної працездатності без установлення інвалідності або встановлення певної групи інвалідності.

В подальшому процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зв`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Положеннями статті 23 Закону № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом № 580-VII не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у справі №711/1837/18 відступила від висновку, викладеного вперше у постанові від 13.02.2018 у справі №808/1866/16 та інших, у яких містися такий чи подібний висновок щодо застосування положень статті 23 Закону № 565-XII та пункту 4 Порядку № 850 та дійшла такого висновку щодо застосування цих норм матеріального права у подібних правовідносинах:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглося відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №380/1649/21 та на підставі поданих позивачем матеріалів, Ліквідаційна комісія ГУ МВС у Львівській області склала та надіслала до МВС України разом з поданими позивачем документами Висновок від 14.01.2022 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , розмір якої до виплати становить 315300 грн.

З листа Департаменту фінансово-облікової політки Міністерства внутрішніх справ України від 17.01.2022 №1663/15-2022 судом встановлено, що підставою відмови у затвердженні Висновку є порушення пункту 4 Положення.

У вказаному листі зазначено, що установлення ОСОБА_1 . МСЕК ІІІ групи інвалідності та 55 % втрати професійної працездатності (2019 рік) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (2014 рік), що суперечить умовам Порядку.

Як вказано у листі, наявність зазначених невідповідностей у надісланих матеріалах вимогам Положення унеможливили прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Порядком.

Даючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, оформленому листом від 17.01.2022 №1663/15-2022, суд враховує, що на підставі довідки ВЛК УМВСУ у Львівській області від 05.02.2014 №014066 позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданою обласною МСЕК № 1 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12 ААА № 011316 від 09.12.2019 (підстава - акт огляду МСЕК № 18), при повторному огляді позивачу встановлено 55% з врахуванням раніше встановлених 25%.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 333281 від 14.01.2020 ОСОБА_1 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ встановлено ІІІ групу інвалідності пожиттєво.

Отже, повторний огляд, за наслідками якого позивачу встановлено 55% втрати професійної працездатності (2019 рік) та ІІІ (третю) групу інвалідності (2020 рік), відбувся більше ніж через два роки після первинного встановлення ступеня 25% втрати професійної працездатності (2014 рік).

Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності.

Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18, від 15.07.2021 у справі № 120/1222/19-а, від 15.02.2022 у справі №300/2476/19.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення оформленого листом від 17.01.2022 №1663/15-2022 виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача, оформленого листом від 17.01.2022 №1663/15-2022, на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Порядком №850, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено, що зумовлює висновок суду про безпідставність першої позовної вимоги, тому в задоволенні такої слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан