Справа № 447/2882/22
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/52/22
Справа №447/2882/22

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

08.12.2022 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі: судді Павліва В.Р., з участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

29.11.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом та просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6139144 винесену 08.11.2022 інспектором ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Скрипець Русланом Ігоровичем, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, присудити судові витрати і витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач вважає, що постанова є незаконною, винесеною без повного, об`єктивного зясування усіх обставин справи, з порушенням його прав. Зазначене у постанові твердження інспектора про здійснення обгону на повороті з обмеженою швидкістю вважає хибним. Вказане у протоколі правопорушення не є належним чином зафіксованим, у постанові не наведено жодного доказу порушення правил дорожнього руху в часі та місці вказаному у постанові. Твердження поліцейського щодо порушення правил дорожнього руху є необґрунтованим та невмотивованим. Вважає, що посилання відповідача на оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішення суб`єкта власних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В фабулі постанови не міститься відомостей про фактичні обставини вчинення правопорушення, а саме обгін якого транспортного засобу було здійснено та з якою швидкістю рухався транспортний засіб обгін якого було здійснено, яким чином обмежена оглядовість. Щодо витрат на професійну правову допомогу то просить задовольнити такі з огляду на те, що 25.11.2022 між ним та адвокатом Ратичем Т.М. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 2.3.Договору витрати становлять 3000 тис. грн.

Ухвалою від 29.11.2022 прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у даній адміністративній справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити з наведених у заяві підстав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно постанови серії ЕФР № 6139144 від 08.11.2022 в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DODGE SPRINTER BC622TEK здійснив обгін на повороті з обмеженою оглядовістю чим порушив п.14.6 ПДР (Обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості). Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положенням ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а (2а/204/27/17).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідач викликався в судове засідання для надання пояснень, або надання будь-яких додаткових доказів, однак такий не з`явився, відзиву не надав.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано до суду відзиву на позовну заяву, а так само доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи, що відповідачем не надано суду доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанову про накладення адміністативного стягнення слід скасувати.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що у позовній заяві, яка надійшла на адресу суду, позивачем було заявлено вимогу про стягнення на його користь судових витрат, а саме витрат пов`язаних з отриманням правової допомоги.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом Ратичем Т.М.

У якості підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу, позивач надав договір про надання правової допомоги від 25.11.2022, відповідно до якого вартість послуг адвоката 3 000 (три тисячі) гривень.

Підсумовуючи викладене, зважаючи на документальне підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявленої вимоги позивача та про наявність підстав для стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн 00 коп.

Оскільки, судом встановлено, що позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 496,20 гривень, відтак на користь позивача слід стягнути вказану суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 132, 241-243, 246, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху EAP № 6139144 від 08.11.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 496 (чотириста дев`ягносто шість) гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, 79003.

Повний текст рішення складено 08.12.2022.

Суддя Павлів В. Р.