Справа № 240/5301/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5301/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

30 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

секретар судового засідання: Заквацька І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємство "Альянс Кар" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Альянс Кар» звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.02.2022 №3 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації за жовтень 2021 року на суму 532 738 грн та застосування штрафних санкцій на суму 53 273,80 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 закрито провадження у справі у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 01.02.2022 №3 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації за жовтень 2021 на суму 90 167 грн та застосування штрафних санкцій на суму 9 016,70 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.02.2022 №3 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації за жовтень 2021 року на суму 442 571 грн та застосування штрафних санкцій на суму 44 257,10 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за наслідками проведеної перевірки ПП «Альянс Кар» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року встановлено порушення положень Податкового кодексу України, у зв`язку з чим платником податків завищено суму бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Так, позивач не склав та не зареєстрував податкові накладні на всю суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за операцією продажу автомобіля BMW X1 фізичній особі ОСОБА_1 . Під час перевірки не встановлено проведення позивачем обліку витрат по транспортуванню автомобілів із Кореї до міста Житомир, що свідчить про заниження бази оподаткування операцій з постачання автомобілів на суму таких витрат.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість при постачанні легкового автомобіля BMW X1 фізичній особі ОСОБА_1 на суму 110817,00 грн не відбулося, оскільки податкові накладні на таку суму були виписані та зареєстровані у встановленому Податковим кодексом України порядку. Допущені у зазначених податкових накладних помилки в номері кузова автомобіля, виправлені, а тому правові підстави для висновку про заниження грошових зобов`язань відсутні.

Твердження контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість внаслідок неврахування при визначенні бази оподаткування операцій з постачання автомобілів, імпортованих з Кореї, витрат на їх транспортування, також є помилковим, оскільки первинними документами підтверджено врахування таких витрат у задекларованій митній вартості автомобілів.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у період з 30 грудня 2021 року по 11 січня 2022 року працівниками ГУ ДПС у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Альянс Кар» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.01.2022№562/06-30-07-03/43319565.

У ході перевірки встановлено, що ПП «Альянс Кар» допустило порушення вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 192.2 статті 192, абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 540560 грн.

На підставі Акта перевірки 01 лютого 2022 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» №3, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за жовтень 2021 року на 540560,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 54056,00 грн.

Позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомленням-рішенням в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації за жовтень 2021 року на суму 442 571 грн та застосування штрафних санкцій на суму 44 257,10 грн, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні висновки акт від 18.01.2022№562/06-30-07-03/43319565 не є обґрунтованими, що свідчить про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 01.02.2022 №3 в оскаржуваній частині.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

В силу пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Підпунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (Закон №996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Встановлено, що 05.11.2020 на умовах контракту від 30.10.2020 №3010.1 ПП "Альянс Кар" придбало за межами території України автомобіль BMW X1, номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2016.

Відповідно до договору від 06.11.2020 №301220-2 ПП "Альянс Кар" продало автомобіль BMW X1, номер кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2016, ОСОБА_1 за ціною 725 000 грн, у тому числі ПДВ 120916,67 грн.

Згідно видаткової накладної №АК-0000043 від 30.12.2020 та акта приймання-передачі транспортного засобу, зазначений автомобіль переданий ОСОБА_1 .

Разом з цим, оплата за вказаний автомобіль проведена ОСОБА_1 до моменту передачі йому автомобіля згідно меморіальних ордерів від 06 листопада 2020 року на суму 109 800,00 грн, від 16 листопада 2020 року на суму 245 100,00 грн, від 25 листопада 2020 року на суму 290 000,00 грн, від 14 грудня 2020 року на суму 20000,00 грн.

За правилом першої події за фактами вказаних надходжень коштів від ОСОБА_1 позивачем складені податкові накладні №2 від 06 листопада 2020 року на суму 109800,00 грн, у тому числі ПДВ 18300,00 грн, №4 від 14 грудня 2020 року на суму 20000,00 грн, у тому числі ПДВ 3333,33 грн, №7 від 16 листопада 2020 року на суму 245100,00 грн, у тому числі ПДВ 40850,00 грн, №10 від 25 листопада 2020 року на суму 290000,00 грн, у тому числі ПДВ 48333,33 грн.

Разом з цим, відповідач зазначає, що факту реалізації зазначеного автомобіля позивачем зареєстровано податкові накладні на суму 60600,00 грн, у тому числі ПДВ 10100,00 грн, що на переконання відповідача свідчить про заниження позивачем грошових зобов`язань з ПДВ на суму 110817,00 грн.

Спростовуючи вказане твердження відповідача, позивач зауважив, що у зазначених податкових накладних у стовпчику "опис (номенклатура) товарів/послуг продавця" помилково зазначено інший номер кузова, а саме у накладних №2, 7 та 10 W0LPD8E36F8024963, № НОМЕР_2 . Така помилка виникла з технічних причин та виправлена позивачем шляхом подання розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників до зазначених податкових накладних, які зареєстровані у встановленому податковим законодавством порядку, що підтверджується відповідними квитанціями контролюючого органу.

Суд зауважує, що зазначені розрахунки коригування зареєстровані в ЄРПН, а їх зміст свідчить, що позивачем не проведено коригувань зменшення суми грошових зобов`язань з ПДВ позивачем, а змінено лише опис товару.

Як убачається зі змісту розрахунків коригувань зменшення суми грошових зобов`язань з ПДВ позивачем не проведено, а змінено лише опис товару.

До того ж, встановлено, що автомобіль з номером кузова НОМЕР_3 реалізований позивачем 26 жовтня 2020 року за ціною 159600,00 грн, у тому числі ПДВ 26600,00 грн та 06 листопада 2020 року ним зареєстровано податкову накладну №11 по такій господарській операції.

Автомобіль з номером кузова НОМЕР_4 реалізований позивачем 27 квітня 2021 року за ціною 357900,00 грн, у тому числі ПДВ 59650,00 грн та 14 травня 2021 року ним зареєстровано податкову накладну №12 по такій господарській операції.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактично продаж позивачем автомобіля BMW X1, номер кузова НОМЕР_1 відбувся після реєстрації податкових накладних №2 від 06 листопада 2020 року, №4 від 14 грудня 2020 року, №7 від 16 листопада 2020 року, №10 від 25 листопада 2020 року, суд вважає безпідставними, адже встановлено, що вказані податкові накладні складені за фактом отримання позивачем передоплати за автомобіль до його фактичної передачі покупцю.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем правильно задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 120 916,67 грн, які виникли при продажу автомобіля BMW X1, номер кузова НОМЕР_1 , а висновок відповідача про заниження таких зобов`язань на 110 817,00 грн не є обґрунтованим. Відповідно, констатоване в акті перевірки завищення позивачем суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 110 817,00 грн не мало місця, що свідчить про протиправність спірного рішення у відповідній частині.

Встановлено, що ПП "Альянс Кар" здійснювало придбання автомобілів у контрагента AUTOWINI INC на умовах поставки FOB (Incheon, Korea) згідно договорів за умовами яких витрати по транспортуванню автомобіля, після його навантаження на борт судна, несе позивач. Проведення перерахування таких коштів на рахунок продавця для здійснення оплати перевізнику, не змінює того факту, що відповідні витрати несе саме позивач.

За правилами ІНКОТЕРМС-2020 FOB (Free Оn Board) франко-борт <...> (назва порту відвантаження): поставка відбулася в момент, коли товар потрапив на борт судна в названому порту відвантаження; перехід ризиків з моменту поставки (на борту судна); розподіл затрат у місці поставки (на борту судна).

Встановлено, що до ціни автомобілів, яку позивач сплачував AUTOWINI INC включені витрати на транспортування автомобілів.

Згідно наданої позивачем відповіді AUTOWINI INC, витрати на транспортування автомобілів включено до рахунків, виставлених на оплату позвачем.

Отже, витрати на транспортування автомобілів були включені до задекларованої позивачем їх митної вартості.

Витрати на транспортування товару в межах митної території України не підлягають включенню до митної вартості.

Позивач здійснював подальший продаж в Україні ввезених з Кореї автомобілів згідно відповідних договорів за визначеною у них вартістю.

Суд зауважує, що згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Фактурна вартість товару - ціна товару, що переміщується через митний кордон України, та зазначена в рахунку-фактурі.

Позивач вказує, що визначив базу оподаткування податком на додану вартість операцій з ввезення автомобілів на митну територію України шляхом додавання до вартості контракту (у яку включено вартість транспортування) суми ввізного мита та акцизного податку. Базу оподаткування податком на додану вартість операцій з подальшого продажу таких автомобілів позивач визначив виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Такі доводи позивача відповідач не спростовує.

Відповідач зазначає, що ПП "Альянс Кар" не надано доказів понесення витрат та транспортування автомобілів з порту Incheon (Korea) до порту Чорноморськ (Україна) та по території України з порту Чорноморськ до міста Житомир.

При цьому, згідно наявної інформації в мережі Інтернет середня вартість транспортування одного автомобіля з Кореї складає 1160 долларів США, середня вартість доставки автомобіля з порту Чорноморськ до міста Житомира - 5 023,2 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що позивачем занижено базу оподаткування податком на додану вартість операцій з продажу позивачем автомобілів, ввезених з Кореї, шляхом не включення до їх вартості вказаних середніх витрат на транспортування з порту Incheon (Korea) до порту Чорноморськ (Україна) та по території України з порту Чорноморськ до міста Житомир.

В апеляційній скарзі відповідач наводить порівняння фактурної та митної вартості автомобілів та з огляду на перевищення розміру митної вартості автомобілів над розміром їх фактурної вартості на 754 127,5 грн, відповідач робить висновок про те, що до митної вартості додатково включено фактичні витрати, які не включені до рахунків-фактур в сумі 754 127,5 грн, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на 331 754 грн.

Суд критично розцінює вказані доводи відповідача, адже встановлено, що до митної вартості автомобілів включено вартість їх доставки з порту Incheon (Korea), у контролюючих органів не виникло зауважень щодо визначеної позивачем бази оподаткування податком на додану вартість операцій з ввезення автомобілів на митну територію України.

Відповідачем не доведено, що договірна вартість продажу позивачем автомобілів, ввезених з Кореї, нижча за їх митну вартість чи за вартість придбання таких автомобілів загалом з урахуванням усіх витрат позивача, понесених до продажу таких автомобілів.

Вказані висновки у контексті спірних правовідносин не можуть вважатись належним обґрунтуванням заниження податкових зобов`язань з ПДВ на 331 754 грн, адже фактично зводяться до того, що базою оподаткування податком на додану вартість операцій з продажу позивачем автомобілів є їх фактурна вартість, що не відповідає наведеним положеннями Податкового та Митного кодексів України.

У ході судового засідання представник відповідача не зміг роз`яснити вказаних висновків та пояснити, яким чином у даному випадку позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на 331 754 грн.

Наведене свідчить про необґрунтованість висновків відповідача про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ на 331 754 грн.

З урахуванням зазначеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.02.2022 №3 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у податковій декларації за жовтень 2021 року на суму 442 571 грн та застосування штрафних санкцій на суму 44 257,10 грн.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційним судом встановлено, що у резолютивній частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 вказано про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.02.2022 №7 про яке також вказано й у тексті судового рішення. При цьому, предметом оскарження у даній справі є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 01.02.2022 №3. Враховуючи, що зміст рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 свідчить про те, що судом першої інстанції надавалась оцінка правомірності саме податкового повідомлення-рішення від 01.02.2022 №3, колегія суддів констатує допущення судом першої інстанції описки у тексті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2022, яка не впливає на зміст такого рішення та може бути виправлена шляхом постановлення ухвали у порядку ст.253 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 грудня 2022 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.