Справа № 295/9025/22
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9025/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Чішман Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 - Забродського Олександра Анатолійовича до поліцейського УПП в Житомирській області Бугайова Вадима Миколайовича УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5855032 від 05.09.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, закрити провадження по справі та стягнути з відповідача судовий збір.

У позові вказано, що 05.09.2022 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Житомирській області Бугайовим В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5855032, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400, 00 грн.

Спірну постанову позивач вважає протиправною, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, тобто 05.09.2022 року, позивач не отримував посвідчення водія, не мав статусу водія, а тому не міг бути підданий накладенню стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Ймовірною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП могла бути постанова Богунського районного суду м. Житомира від 09.09.2021 року по справі №295/8760/21, якою позивача, серед іншого, позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Однак така постанова була оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від. 16.09.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 21).

28.09.2022 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вказав, що доводи адміністративного позову є необґрунтованими, вимоги позову є безпідставними та до задоволення не підлягають. Так, 05.09.2022 року транспортний засіб марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, було зупинено працівниками поліції у м. Житомирі по вул. Ольжича, 12/30, у зв`язку з непрацюючою фарою правого заднього габаритного ліхтаря, а також під час перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом, а відтак порушив п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Встановивши факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, інспектором було прийнято рішення про складення постанови про вчинення адміністративного правопорушення. При винесенні спірної постанови та розгляді справи відповідачем було дотримано всіх вимог закону, позивач, звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, намагається уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення (а.с. 26-28).

18.11.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив, яким останній зазначив, що відзив на позовну заяву не спростовано доводів позову, а аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву, не підтверджують правомірності рішення інспектора поліції. До відповіді на відзив долучено постанову Житомирського апеляційного суду від 22.09.2022 року по справі №295/8760/21 (а.с. 35-39).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані сторонами докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 05.09.2022 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Житомирській області Бугайовим В.М. винесено постанову серії ЕАР №5855032, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400, 00 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 05.09.2022 року ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Ольжича, 12/30 керував автомобілем марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не працювала фара правого заднього габаритного ліхтаря, а також під час перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом, а відтак порушив п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.06.2020 року по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с. 16).

14.09.2022 року представником позивача було подано апеляційну скаргу на згадувану постанову суду, якою, серед іншого, останній просив поновити строк на апеляційне оскарження (а.с. 11-15).

З долучено до відповіді на відзив постанови Житомирського апеляційного суду від 22.09.2022 року по справі №295/8760/21 вбачається, що апеляційну скаргу задоволено, постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09.09.2021 року - змінено. Виключено з постанови суду застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 38-39).

Відповідно до п. 21 абз. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами є неможливим.

Таким чином, суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов до висновку про задоволення позову з огляду на те, що на момент складання спірної постанови від 05.09.2022 року позивач не отримував посвідчення водія, не мав статусу водія, а тому не міг бути підданий накладенню стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати що складаються з судового збору в розмірі 496, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 76, 77, 90, 242-246 КАС України, ст.ст. 126, 268, 280 КУпАП суд, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - Забродського Олександра Анатолійовича до поліцейського УПП в Житомирській області Бугайова Вадима Миколайовича УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Бугайова Вадима Миколайовича серії ЕАР №5855032, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400, 00 грн, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496, 20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 30.11.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач: поліцейський УПП в Житомирській області Бугайов Вадим Миколайович, адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя Л.М. Чішман