Справа № 473/2941/22
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2941/22
РІШЕННЯ

іменем України

"07" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судових засідань Ніколаєнко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17.10.2022 поліцейський СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області виніс відносно нього постанову серії ГАБІ №818074, якою встановлено, що 17.10.2022 о 14 год. 27 хв. у м. Вознесенську Миколаївської області він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп.

Вказану постанову позивач вважав незаконною, в зв`язку з чим просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. При цьому зазначав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (у нього було достатньо підстав вважати, що сторонніми особами відносно нього можуть бути вчинені протиправні дії). Водночас відповідачем не надано жодних доказів щодо вчинення позивачем відповідного правопорушення.

08.11.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній вказував на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , відповідність оскаржуваної постанови вимогами закону, а також підтвердження належними доказами обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд з урахуванням вимог ч.1 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача, представників відповідача, третьої особи без самостійних вимог, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2022Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області зареєстровано повідомлення ОСОБА_2 зі служби 102 за № 9709, яке надійшло о 14 год. 26 хв. Останній зазначав, що йому погрожують три особи, у яких може бути ніж та перцевий балончик. Просив приїхати поліцію.

17.10.2022 поліцейський СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області виніс відносно позивача постанову серії ГАБІ №818074, якою встановлено, що 17.10.2022 о 14 год. 27 хв. у м. Вознесенську Миколаївської області позивач повідомив на службу 102 щодо протиправних дій відносно нього з боку трьох осіб, хоча насправді цього не сталося.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп.

Також у матеріалах справи є рапорт поліцейського СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Шаповалової А. від 04.11.2022, в якому зазначено, що по приїзду працівників поліції жодних протиправних дій відносно позивача зафіксовано не було. При цьому останній працівникам поліції пояснив, що напередодні у нього виник конфлікт з його знайомим, в ході якого позивач наніс останньому декілька ударів. Згодом позивачу зателефонував невідомий йому абонент та запропонував йому вийти на вулицю розібратися. В зв`язку з чим, позивач зателефонував до поліції. Проте погроз з боку невідомої особи не було. Щодо наявності у невідомої особи заборонених предметів, це було його припущення, зумовлене інтонацією особи, яка йому зателефонувала. Тому була винесена постанова щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Аналізуючи доводи сторін , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 222 КпАПУкраїни органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає в виклику особою пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань для надання допомоги, яка знала наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою та бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для виклику поліції стало занепокоєння позивача телефонним дзвінком невідомої особи після конфлікту, що виник між ним та іншою особою.

Таким чином, суд вважає, що у позивача були достатні підстави вважати, що сторонніми особами можуть бути здійснені відносно нього протиправні дії.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували доводи позивача та свідчили б про наявність в його діях умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції.

Водночас сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

За встановлених обставин, оскільки відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача також слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ГАБІ №818074 від 17.10.2022 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, справу про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (ідентифікаційний код 40108735) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан