Справа № 260/1799/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Святецького В.В.
суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Закарпатська будівельна компанія про ухвалення додаткового рішення в справі № 260/1799/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Закарпатська будівельна компанія до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
23 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Закарпатська будівельна компанія звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України, в якому просило:
а) визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3749471/43220610 від 02.02.2022, прийняте Головним управлінням ДПС України в Закарпатській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України;
б) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 24.01.2022;
в) стягнути з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС України в Закарпатській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби, за рахунок бюджетних асигнувань таких суб`єктів владних повноважень, всю суму понесених товариством з обмеженою відповідальністю ,,Закарпатська будівельна компанія судових витрат.
Рішенням від 08 серпня 2022 року Закарпатський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю, а також стягнув з Головного управління ДПС в Закарпатській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Закарпатська будівельна компанія судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення необґрунтованим, висновки якого не відповідають обставинам справи.
За наслідками апеляційного перегляду справи №260/1799/22 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року апеляційну скаргу головного управління ДПС у Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі №260/1799/22 без змін.
На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від представника Товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Закарпатська будівельна компанія надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій представника позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Закарпатській області витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2000 грн.
ГУ ДПС у Закарпатській області подало клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з тих підстав, що такі є завищеними щодо іншої сторони, вказуючи, що відповідач є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, що свідчить про не співмірність покладення на бюджетний орган всього тягаря витрат на правничу допомогу, що може собі дозволити суб`єкт господарювання. А тому просить відмовити в задоволенні поданої позивачем заяви.
Представник позивача направив до суду заперечення на вказане вище клопотання, в якому спростовує вимоги останнього.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.
З матеріалів справи видно, що позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: договір про надання правової допомоги від 02.03.2022, акт надання правової допомоги від 24.10.2022, звіт про надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 02.03.2022, платіжне доручення №719 від 24.10.2022.
За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг: представництво інтересів клієнта та складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення ЗОАС від 08.08.2022 по справі №260/1799/22. Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 2000,00 грн.
Однак, з огляду на предмет спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 2000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, яка за даних правовідносин віднесена до категорії справ незначної складності, судова практика з вирішення даного спору судом є незмінною, сталою та чисельною, а обсяг наданих адвокатом послуг є незначним.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, зокрема, відсутності адвоката в засіданнях суду апеляційної інстанції, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 2000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.
З урахуванням викладених обставин справи та положень законодавства, суд дійшов висновку, що підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу в даній справі не потребувала надмірного, значного обсягу юридичної роботи, оскільки основні доводи в ньому дублюють позовну заяву, та у даній категорії справ викладені в численних судових рішеннях в аналогічних спорах і саме такі доводи були і відображені адвокатом при підготовці відзиву.
Відтак, як наслідок, з урахування критеріїв пропорційності, підставним є присудження на користь позивача за рахунок фінансування відповідача витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 500,00 грн, а решту витрат повинен понести позивач.
Водночас апелянт у поданому ним клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не навів жодних міркувань і мотивів, з яких він дійшов висновку про необхідність повної відмови у задоволенні заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують як джерело права практику Європейського Суду з прав людини.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Закарпатська будівельна компанія про розподіл та стягнення судових витрат необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 134, 139, 143, 243, 252, 313, 315, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд-
заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Закарпатська будівельна компанія про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в справі №260/1799/22 задовольнити частково.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим