Справа № 669/719/22
Суддя: Бараболя Н. С.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/719/22
Провадження № 2-а/669/17/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Бараболі Н.С.

за участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про поновлення строку на оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №070735 від 27 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про поновлення строку на оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ№070735 від 27 червня 2022 року поліцейського СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержанта поліції Мірецької І.В. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що згідно вказаної постанови вона 27.06.2022 року о 13 год. 51 хв. на а/д М-19 керувала транспортним засобом здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушила п.15.9 Правил дорожнього руху України. Вказала, що відповідач без будь-яких доказів та без їх дослідження виніс вищевказану постанову яка є незаконною, винесеною безпідставно та із порушенням її прав, зокрема, працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було дотримано вимоги закону, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, не було встановлено , чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна вказана особа у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, вказала, що правил дорожнього руху не порушувала, викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, зміст постанови є надуманим. Просила вищезазначену постанову від 27 червня 2022 року скасувати, а провадження в справі закрити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності позовні вимоги підтримала. Крім того, в заяві від 23.11.2022 року ОСОБА_1 просила повернути сплачений нею судовий збір.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позов не подав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою поліцейської СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Мірецької І.В. від 27 червня 2022 року серії БАВ №070735 позивачка ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП до штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що вона 27 червня 2022 року о 13 год. 51 хв. на а/д М-19 керувала транспортним засобом автомобілем «CITROEN C-4 реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території , чим порушила Правил дорожнього руху.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно, розсудливо та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою,яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Пункт 1 та 2 розділу III вказаної Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення як зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення. Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, тощо.

Вказаними нормами спростовується посилання представника відповідача у відзиві на те, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В даному випадку посилання представника відповідача на те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Кодексом адміністративного судочинства України, а саме ст. 72-90, встановлено що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачкою пунктів 15.9 Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події.

З дослідженої копії оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем порушила п.15.9 ПДР, проте не вказано який саме із підпунктів пункту 15.9 ПДР порушено та не вказано місце вчинення порушення. Крім того, в постанові не наведено будь-яких доказів, що підтверджують вчинення даного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Тому суд приймає до уваги доводи позивача в частині порушень допущених інспектором при прийняті оскаржуваної постанови.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова є такою, що винесена з порушенням норм права, а тому не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, оскільки в даному випадку відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Частина 3статті 286 КАС України визначає,що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи.

За подання позову сплачено судовий збір у розмір 496,20 грн., який, зважаючи на результат вирішення позову, слід стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейської СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержанта поліції Мірецької Інни Всеволодівни від 27 червня 2022 року серії БАВ №070735 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та справу провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова,11, м. Тернопіль, .

Суддя Н. С. Бараболя