Справа № 420/1317/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1317/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Приходько А.В.

за участю сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Бутрик А.О, за витягом,

від третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5), за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору Державної казначейської служби України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 17 лютого 2020 року через канцелярію суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5), за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору Державної казначейської служби України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), в якій позивач просив:

- Визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС в Одеській області, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення позивачу надміру сплаченої суми з частки чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700,00 грн., з яких 34824128,40 грн. було заявлено до повернення на розрахунковий рахунок позивача, а решту 2 753 571,60 грн. в погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу),

- Зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивачу надміру сплаченої суми з частки чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700 грн., з яких 34 824 128,40 грн. повернути на розрахунковий рахунок позивача, а решту 2 753 571,60 грн. в погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) та подати його для виконання до ДКС України.

Також у позовних вимогах позивач просить встановити відповідачу строк на надання звіту про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання законної сили рішенням.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 18.03.2020 року.

Також ухвалою суду від 24 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача та відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 23122 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що за період з 2015 по 2018 роки позивачем серед іншого було сплачено частину чистого прибутку (доходів) господарських організацій за кодом бюджетної класифікації 21010100 в розмірі 37 577 700 грн. відповідно до вимог чинного законодавства, та зазначена сума грошового зобов`язання обліковується в інтегрованій картці платника податків позивача як переплата станом на дату звернення до суду.

Позивач зазначив, що 18.12.2019 року позивач звернувся із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань у зазначених сумах. Однак, 15.01.2020 року від відповідача надійшла відповідь від 09.01.2020 року № 496/10/15/-32-52-04-06, якою відмовлено у поверненні надміру сплачених грошових зобов`язань.

Позивач не погоджується із відмовою відповідача у поверненні надміру сплачених коштів, з огляду на таке.

По-перше, з аналізу норм чинного податкового законодавства вбачається, що прийняття податковим органом висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань обумовлене існуванням таких обставин, як: наявність надмірної сплати грошових зобов`язань, відсутність податкового боргу в платника податків та подання платником заяви про повернення коштів із зазначенням напряму їх перерахування.

Так, позивачем було виконано всі умови, що висувались чинним законодавством для повернення надміру сплачених податків, зокрема, у позивача наявна переплата із зазначеного платежу в розмірі 37 577 700 грн., з яких 34 824 128,40 грн. було заявлено до повернення на розрахунковий рахунок позивача, та решту 2 753 571,60 грн. в погашення податкового боргу.

По-друге, представник позивача зазначає, що відповідно до пп. 14.1.115 та 14.1 ст. 14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання це суми коштів, які на певну дату зараховані відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Так, вказана переплата в розмірі 37 577 700 грн. з платежу частини чистого прибутку (доходів) господарських операцій за кодом бюджетної класифікації 21010100 відповідачем не заперечується.

А тому, висновок відповідача, викладений у листі, що переплата в картці особового рахунку позивача по платежу «не підлягає перекиду чи поверненню» є на думку представника позивача, хибним твердженням та не відповідає обставинам справи та первинним документам, що надані до позову.

Також, представник позивача зазначає, що позивач належить до господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави.

Для господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв), яких належить господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків щорічно встановлюється норматив відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у відповідному році.

Отже, для позивача, як господарського товариства частка держави, в якому становить 100 відсотків, частка чистого прибутку (доходу) господарських організацій є особливим видом збору.

Таким чином, у позивача наявні всі правові підстави для подання заяви на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків і зборів у вигляді частини чистого прибутку (доходів) господарських організацій.

Через канцелярію суду 11.03.2020 року (вхід. № 11280/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у повному обсязі, з огляду на таке.

Так, представник відповідача зазначає, що позивачем було подано до Головного управління 24.12.2019 року заяву, в рамках якої підприємством наголошено на поверненні:

- Надміру сплачених грошових зобов`язань, зокрема, у розмірі 2 020 661,32 грн. шляхом перерахування коштів на погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в еквівалентному розмірі;

- Надміру сплачених грошових зобов`язань, зокрема, в розмірі 732 710,28 грн. шляхом перерахування коштів на погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) з податку на прибуток іноземних юридичних осіб і еквівалентному розмірі;

- Решту з надміру сплачених грошових зобов`язань, зокрема, у розмірі 34 824 128,40 грн. після погашення зазначеного податкового боргу на розрахунковий рахунок, відкритий в АТ «Укрексімбанк».

У свою чергу, дана надмірна сплата у загальному розмірі 37 577 500 грн. виникла зі сплати частини чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств).

Так, за наслідком розгляду вказаної заяви Головним управлінням було повідомлено заявника про відсутність законних підстав щодо повернення або перерахунку частини чистого прибутку з огляду на те, що відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету, як податок або збір на підставі, у порядок та строки, визначені податковим законодавством.

Представник відповідача звертає увагу, що у переліку податків і зборів, визначеному ст. ст. 9 і 10 ПКУ, відсутній такий платіж, як частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону.

Отже, частина чистого прибутку не є грошовим зобов`язанням платника податку у розумінні ПК України. У зв`язку з цим, зазначена сума переплати не є надміру сплаченими коштами ТОВ.

Також, представник відповідача зазначає, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємства.

Контроль за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету частини чистого прибутку закріплено за органами державної фіскальної служби постановою КМУ від 16.02.2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету». Також, ДФС України листом від 26.08.2015 року № 31684/7/99-15-02-02-17 було надано роз`яснення щодо особливостей оподаткування господарських товариств, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави.

А тому, представник відповідача зазначає, що з урахуванням того, шо ПК України регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, та порядок повернення платнику надміру сплаченої суми грошового зобов`язання, передбачений ст. 43 ПК України на частину чистого прибутку (доходу), що сплачується до Державного бюджету України державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, не поширюється.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року клопотання сторін про зупинення провадження у справі було задоволено та зупинено провадження до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Через канцелярію суду 19.10.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення економічної експертизи по справі № 420/1317/20.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 19.10.2020 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій його було зупинено.

Через канцелярію суду 11.11.2020 року (вхід. № ЕП/20626/20) від представника позивача надійшло клопотання при зупинення провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду 11 листопада 2020 року продовжено строк підготовчого провадження ще на 30 днів до 24.12.2020 року.

Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі № 420/1317/20 економічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. А також, вказаною ухвалою, зупинено провадження у справі до одержання судом результатів проведення економічної експертизи.

12.10.2021 року (вхід. № 56707/21) через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист із висновком експерта, актом здачі-приймання висновку експерта та матеріалами адміністративної справи № 420/1317/20.

22.11.2021 року (вхід. № ЕП/32715/21) від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій представник зазначає, що під час розгляду справи, а саме протягом проведення економічної експертизи, 13.01.2021 року позивачем було погашено податковий борг у сумі 2 753 571,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, у зв`язку з цим, позивач змінює прохальну частину позовних вимога, а саме просить:

- Визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС в Одеській області, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення позивачу надміру сплаченої суми з частки прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700,00 грн, з яких 34824128,40 грн. було заявлено до повернення на розрахунковий рахунок позивача, а решту 2 753 571,60 грн. в погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу),

- Зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивачу надміру сплаченої суми з частки чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700 грн., з яких 37 577 700 грн. повернути на розрахунковий рахунок позивача та подати його для виконання до ДКС України.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 23.11.2021 року поновлено провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено.

Також, ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 23.11.2021 року уточнену позовну заяву прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року задоволено клопотання сторін та призначено проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на онлайн платформі «Easy Con» з використанням ЕЦП представників сторін.

Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року замінено відповідача по справі на його правонаступника Головне управління ДПС в Одеській області, як відокремлений підрозділ ДПС. Розгляд справи розпочато спочатку.

04.02.2022 року (вхід. № ЕП/4333/22, вхід. № ЕП/4287/22) від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, ідентичного змісту вже прийнятій уточненій позовній заяві від 22.11.2021 року.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу підготовчого провадження від 07.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.03.2022 року.

Судове засідання призначене на 01.03.2022 року не відбулось у зв`язку з введенням на території України воєнного стану.

На відкрите судове засідання призначене на 29.11.2022 року представники позивача та третьої особи не з`явились, повідомлені належним чином. Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, представник третьої особи про причини не з`явлення суд не повідомив.

У вступному слові представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додатково зазначив, що обставинами, фактами та висновками викладеними у висновку експерта також підтверджується відсутність протиправних дій з боку Головного управління.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до Статуту, Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство» є юридичною особою приватного права та Засновником Товариства є держава в особі Міністерства інфраструктури України (п.п. 1.1, 1.5. Статуту).

Так, судом встановлено, що відповідно до роздруківки з інтегрованої картки платника податків по податку «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій» у Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» наявна переплата 37 577 500,00 грн. (т.1 а.с.32).

Суд встановив, що ПрАТ «УДП» за вих. № ЧМ-464 від 18.12.2019 року подало до Головного управління ДПС в Одеській області заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, у якій заявник зазначив, що відповідно до листа Ізмаїльського ГУ ДПС в Одеській області за ПрАТ «УДП» рахується податковий борг в сумі 2 020 661,32 грн. за ПДФО та військовий збір. А також, відповідно до податкових повідомлень-рішень № та № від 06.12.2018 року за ПрАТ «УДП» рахується податковий борг в сумі 732 710,28 грн. по податку на прибуток іноземних юридичних осіб. Відповідно до інтегрованої картки платника податків за ПрАТ «УДП» рахується переплата на суму 37 577 500,00 грн. по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств). У зв`язку з чим, керуючись приписами пп. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України, заявник просив:

- Повернути надміру сплачених грошових зобов`язань ПрАТ «УДП» у розмірі 2 020 661,32 грн. шляхом перерахування коштів на погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) ПрАТ «УДП» з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в еквівалентному розмірі (2 020 661,32 грн).

- Повернути надміру сплачених грошових зобов`язань ПрАТ «УДП» у розмірі 732 710,28 грн. шляхом перерахування коштів на погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) ПрАТ «УДП» з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в еквівалентному розмірі (732 710,28 грн.);

- Повернути решту з надміру сплачених грошових зобов`язань ПрАТ «УДП» у розмірі 34 824 128,40 грн. після погашення зазначеного податкового боргу на розрахунковий рахунок (т.1 а.с.33-34).

Матеріалами справи підтверджено, що листом Головного управління ДПС в Одеській області від 09.01.2020 року № 496/10/15-32-52-04-06 було розглянуто вказану заяву та відмовлено заявнику у поверненні вказаних коштів.

На обґрунтування відмови у листі зазначено, що за ПрАТ «УДП» за період з 2015 по 2018 роки рахується переплата на суму 37 577 700,00 грн., та відрахування чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів здійснюється у відповідності до п. 5 ст. 11 Закону України від 21.09.2006 року № 185-V «Про управління об`єктами державної власності».

Так, усі суми відрахувань частки прибутку, що спрямовуються на виплату дивідендів є власністю держави, та надійшли до Державного бюджету України у строки та обсязі, що визначені Законом № 185, проте заявником були сплачені за кодом бюджетної класифікації 21010100 «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств)». Такі дивіденди мали бути сплачені до загального фонду державного бюджету за кодом 21010500 «Дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, які є у державній власності».

А тому з урахуванням норм чинного податкового законодавства, частка прибутку, що спрямована на виплату дивідендів Державі, сплачена заявником за кодом 21010100 «Частка чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств)» є власністю Держави та не є податком або збором, тому не підлягає перекиду або поверненню (т.1 а.с.37-38).

Також, суд зазначає, що 04.10.2021 року № 1269/1270/21-72 експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на виконання ухвали суду було виготовлено висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи у адміністративній справі № 420/1317/20 (т.1 а.с.165-176).

Так, експертним висновком встановлено, що згідно з абз. 4-7 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», господарські товариства у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутному капіталі.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходиться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

Так, експертами встановлено, що за період з 2015-2018 роки відповідно до наданих платіжних доручень, ПрАТ «УДП» було сплачено частину чистого прибутку (доходу) на виплату дивідендів у сумі 37 577 500,00 грн.

Згідно з даних інтегрованих карток платника за кодом бюджетної класифікації 2010100 «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань)», сальдо на початок року, а саме: переплата на початок 2020 року (та станом на 31.12.2019 року) складає 37 577 500,00 грн.

Згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» облік надходжень в частині чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивідендів (доходу) нарахованих на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність, здійснюється в цілому за кодами класифікації доходів бюджету 21010000, в тому числі КБК 21010100, КБК 21010300, КБК 21010500, КБК 21010800.

Водночас, експерт звертає увагу, що наказом № 11 не передбачено окремого КБК для частини чистого прибутку (доходу), що сплачується відповідно до абзацу 8 п.5 ст.111 Закону № 185 господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 01 травня року, що настає за звітним.

Таким чином, контроль за справлянням частини чистого прибутку (доходу) покладено на контролюючі органи, господарські товариства у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 01 травня року, що настає за звітним, сплачують частину чистого прибутку (доходу) на КБК 21010100.

Також, експерти зазначають, що з урахуванням ст.ст. 14 та 43 ПК України, сума частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету не є надміру сплаченою, оскільки самостійно визначена ПрАТ «УДП» у відповідності до п. 5 ст. 11 Закону України від 21.09.2006 року № 185 «Про управління об`єктами державної власності» в податку АВ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за період з 2015-2018 роки.

Таким чином, заявлена у позовних вимогах позивача сума грошового зобов`язання з платежу «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань)» за кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 557 700 грн. станом на 18.12.2019 року не може вважатись надміру сплаченою сумою, оскільки таке відрахування чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, здійснено у відповідності до п. 5 ст. 11 Закону № 185 в додатку АВ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за період 2015-2018 роки.

Стосовно поставлених другого та третього питання експерти зазначають, що вирішення питання права ПрАТ «УДП» на повернення надміру сплаченої суми грошового зобов`язання носить правовий характер та не відноситься до компетенції експертів-економістів.

Судом встановлено, що за результатами проведеної комісійної судової економічної експертизи здійснено такі висновки:

1. В межах наданих на дослідження документів сума сплаченого грошового зобов`язання з платежу «частини чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств)» за кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 557 700 грн. станом на 18.12.2019 року підтверджується у розмірі 37 577 500,00 грн.

При цьому, сума сплаченого грошового зобов`язання з платежу «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств)» у розмірі 37 577 500,00 грн. станом на 18.12.2019 року не може вважатись надміру сплаченою, оскільки таке відрахування чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, здійснено у відповідності до п. 5 ст. 11 Закону України від 21.09.2006 № 185 «Про управління об`єктами державної власності» та самостійно визначено ПрАТ «УДП» в додатку АВ до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за період 2015-2018 року.

2-3. Вирішення питання щодо права ПрАТ «УДП» на повернення надміру сплаченої суми грошового зобов`язання носить правовий характер та не відноситься до компетенції експертів-економістів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України від 21.09.2006 № 185 «Про управління об`єктами державної власності», Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787.

Змістом спірних правовідносин є правомірність повернення надміру сплаченого суми з частки чистого прибутку (доходів) на рахунок банку позивача у порядку ст. 43 Податкового кодексу України (надалі ПК України).

Так, умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені встановлені статтею 43 ПК України.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п. 43.2. ст. 43 ПК України).

Відповідно до п. 43.3. ст. 43 ПК України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Суд встановив, що ПрАТ «УДП» за вих. № ЧМ-464 від 18.12.2019 року подало до Головного управління ДПС в Одеській області заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, у якій заявник зазначив, що відповідно до листа Ізмаїльського ГУ ДПС в Одеській області за ПрАТ «УДП» рахується податковий борг в сумі 2 020 661,32 грн. за ПДФО та військовий збір. А також, відповідно до податкових повідомлень-рішень № та № від 06.12.2018 року за ПрАТ «УДП» рахується податковий борг в сумі 732 710,28 грн. по податку на прибуток іноземних юридичних осіб. Відповідно до інтегрованої картки платника податків за ПрАТ «УДП» рахується переплата на суму 37 577 500,00 грн. по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств). У зв`язку з чим, керуючись приписами пп. 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України, заявник просив:

- Повернути надміру сплачених грошових зобов`язань ПрАТ «УДП» у розмірі 2 020 661,32 грн. шляхом перерахування коштів на погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) ПрАТ «УДП» з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в еквівалентному розмірі (2 020 661,32 грн).

- Повернути надміру сплачених грошових зобов`язань ПрАТ «УДП» у розмірі 732 710,28 грн. шляхом перерахування коштів на погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) ПрАТ «УДП» з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в еквівалентному розмірі (732 710,28 грн.);

- Повернути решту з надміру сплачених грошових зобов`язань ПрАТ «УДП» у розмірі 34 824 128,40 грн. після погашення зазначеного податкового боргу на розрахунковий рахунок. (т.1 а.с.33-34)

Листом Головного управління ДПС в Одеській області від 09.01.2020 року № 496/10/15-32-52-04-06 було відмовлено заявнику у поверненні вказаних коштів, з посиланням на те, що за ПрАТ «УДП» за період з 2015 по 2018 роки рахується переплата на суму 37 577 700,00 грн., але відрахування чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів здійснюється у відповідності до п. 5 ст. 11 Закону України від 21.09.2006 року № 185-V «Про управління об`єктами державної власності», та з урахуванням норм чинного податкового законодавства, частка прибутку, що спрямована на виплату дивідендів Державі, сплачена заявником за кодом 21010100 «Частка чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств)» є власністю Держави та не є податком або збором, тому не підлягає перекиду або поверненню (т.1 а.с.37-38).

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з пп. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Так, у статті 9 ПК України передбачений вичерпаний перелік загальнодержавних податків та зборів, до яких належать: 9.1.1. податок на прибуток підприємств; 9.1.2. податок на доходи фізичних осіб; 9.1.3. податок на додану вартість; 9.1.4. акцизний податок; 9.1.5. екологічний податок; 9.1.6. рентна плата; 9.1.7. мито.

Відповідно до п. 9.4. ст. 9 ПК України, установлення загальнодержавних податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється.

У статті 10 ПК України наведений вичерпаний перелік місцевих податків та зборів, до яких належить: 10.1.1. податок на майно; 10.1.2. єдиний податок, 10.2.1. збір за місця для паркування транспортних засобів;10.2.2. туристичний збір.

Таким чином, до грошового зобов`язання відносяться податки та збори, перелік яких чітко установлений Податковим кодексом України.

Суд враховує, що статтею 43 ПК України встановлені умови повернення надмірно або помилково сплачених до бюджету сум грошового зобов`язання та пені.

Аналогічні положення передбачені Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (надалі Порядок № 787).

Так, відповідно до п. 1 цього Порядку, надміру зараховані кошти це сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання;

помилково зараховані кошти - кошти, що сплачені платником за видом доходів, який не відповідає суті платежу (збору), визначеного в абзаці третьому цього пункту, та/або до невідповідного бюджету.

Та згідно з п. 2, цей Порядок визначає процедури:

повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі);

перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивач має переплату з «частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій» в сумі 37 577 500,00 грн. Це також підтверджено висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи від 04.10.2021 року № 1269/1270/21-72.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України від 21.09.2006 № 185 «Про управління об`єктами державної власності», у редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов`язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

Нормативи відрахувань частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності затверджувалися щороку постановами Кабінету Міністрів України, а саме: постановою КМУ від 22.04.2015 року № 241 за 2014 рік, постановою КМУ від 23.03.2016 року № 228 за 2015 рік, постановою КМУ від 01.03.2017 року № 120 за 2016 рік та постановою КМУ від 28.02.2018 року № 139 за 2017 рік.

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що відрахування частини чистого прибутку за своєю правовою природою є платежем, який в обов`язковому порядку підлягає сплаті до державного бюджету, однак не є податковим (грошовим) зобов`язанням, частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм ПК України, цей платіж не віднесений до загальнодержавних податків і зборів та місцевих податків.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено Приватному акціонерному товариству Українське Дунайське пароплавство у задоволенні заяви на повернення позивачу надміру сплаченої суми з частки чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700,00 грн., з яких 34824128,40 грн. було заявлено до повернення на розрахунковий рахунок позивача, а решту 2 753 571,60 грн. в погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу) у порядку ст. 43 ПК України.

Тому, з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС в Одеській області, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення позивачу надміру сплаченої суми з частки прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700,00 грн, з яких 34824128,40 грн. було заявлено до повернення на розрахунковий рахунок позивача, а решту 2 753 571,60 грн. в погашення податкового боргу (заліку суми переплати з сумою податкового боргу), є безпідставними, та не належать задоволенню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача, суд вважає безпідставними позовні вимоги - зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області підготувати висновок про повернення на поточний рахунок позивачу надміру сплаченої суми з частки чистого прибутку (доходів) господарських організацій (державних унітарних підприємств) з кодом бюджетної класифікації 21010100 у розмірі 37 577 700 грн., з яких 37 577 700 грн. повернути на розрахунковий рахунок позивача та подати його для виконання до ДКС України, а тому ці позовні вимоги теж не належать задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У звязку з тим, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, керуючись приписами ст. 382 КАС України, не належить задоволенню клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача та відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 23122 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено повністю, сплата судового збору до Державного бюджету покладається на позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5), за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору Державної казначейської служби України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (, місцезнаходження: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) судовий збір в розмірі 23122,00 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дві гривні 00 копійок) на користь Державного бюджету України на бюджетний рахунок UA4015756, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), отримувач коштів ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101, код отримувача 37607526.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 08» грудня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.