Справа № 465/6888/22
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участі секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАБ №726985 від 08.11.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАБ №726985 від 08.11.2022 року, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилався на те, що 08.11.2022 року інспектором взводу 2 роти батальйону УАП у Львівській області капітаном поліції Макітра Р.А. було винесено постанову серії БАБ №726985 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови позивач 08.11.2022 року о 08 год. 55 хв. На вул.. Шевченка, 166 у м. Львові, керуючи транспортним засобом ТЕСЛА, Модел Х, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 Рух праворуч, повернув ліворуч, чим порушив вимогу дорожнього знака 8.4.г.

Дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

08.11.2022 року на вул. Генерала Юнаківа у м. Львові позивача зупинив поліцейській патруль та повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу є порушення позивачем вимог дорожнього знака 8.4.г.

За твердженням поліцейського, при виїзді з вул. Єрошенка на вул. Шевченка позивач повинен був здійснити правий поворот і далі рухатися прямо до наступного перехрестку, натомість позивач, зробив правий поворот, проїхавши метрів 20-40, зробив розворот і поїхав по вул. Шевченка до вул. Юнаківа, де і був зупинений.

На прохання позивача переглянути дані відео-фіксації, поліцейський впевнився в справедливості трактування позивачем ПДР, та все ж наполягав на тому, що розвертатися в цьому місця він не мав права, а зобов`язаний був слідувати до перехрестку, де закінчує дію дорожній знак, поворот тільки ліворуч.

Поросивши патрульного подивитися ретельніше ПДР, про дію знака 4.2 Рух праворуч, він на камеру позивачу зачитав, що дія знаку поширюється тільки на перехрестя, на якому він встановлений.

Але на звертання позивача про правомірність його дій, поліцейські не відреагували, та щодо нього було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

З даним адміністративним правопорушенням позивач категорично не згідний, оскільки воно не відповідає дійсності та доказів вчинення позивачем даного правопорушення інспектором капітаном поліції Макітра Р.А. позивачу не надано, також до постанови не були додані докази які б стверджували факт порушення позивачем ПДР, поліцейський не правильно тлумачив закон та ПДР. У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Розгляд справи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 листопада 2022 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції Макітра Р.А. прийнято постанову серії БАБ № 726985 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.4.г ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно з постановою серії БАБ № 726985, 08 листопада 2022 року о 08 годині 55 хвилини, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TESLA MODEL X, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові, вул. Шевченка, 166 водій не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч, чим порушив п.8.4.г ПДР України.

Відповідно до п. 8.4.г ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху,учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України,принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії БАБ №726985 від 08.11.2022, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП слід скасувати.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов про скасування постанови інспектора патрульної поліції підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн. на користь позивача.

Відповідно до 62 Конституції України, ст. ст.77, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст. 7, 222, 251, 258, 268, 276, 283 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАБ №726985 від 08.11.2022 року задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 726985 від 08 листопада 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції України, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Мартьянова С.М.