Справа № 160/7882/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7882/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року (головуючий суддя Олійник В.М.)

у справі № 160/7882/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії, призначеної позивачу на підставі наданої Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України довідки від 27.08.2021 №113;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності позивача з урахуванням розмірів усіх видів грошового забезпечення, у тому числі додаткови, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 27.08.2021 №113 та виплатити недоотриману пенсію з 27.08.2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Також присуджено на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1984,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

01.08.2022 представник позивача ОСОБА_2 подала до суду клопотання про прийняття додаткового рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 32000,00 грн. До клопотання долучено докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання обґрунтоване тим, що оскільки під час ухвалення рішення суду від 15.07.2022 не було вирішено питання з приводу стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги на користь позивача, виникла необхідність у зверненні до суду для їх розподілу.

Означене клопотання направлено на адресу відповідача 27.07.2022, що підтверджено наявними у справі, поданими позивачем, доказами.

За результатами розгляду у письмовому провадженні заяви представника позивача Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив додаткове рішення від 04.08.2022, яким присудив на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 2000,00 грн.

Суд встановив, що понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката Гусакової Оксани Борисівни не є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції не надано обґрунтованих мотивів прийняття рішення про зменшення суми судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою з підтвердженої достатніми доказами суми у розмірі 32000 грн., не надано належної оцінки, зокрема, критерію співмірності заявленої суми витрат із складністю, важливістю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим часом та не проведено аналізу як окремої кожної виконаної роботи адвокатом, так і у їх сукупності. Також позивач вказує, що суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) ч.7 ст.139 КАС України.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Аналіз наведених норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

Таким чином, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З огляду на викладене, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи в суді першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг).

В спірному випадку, відповідач заперечень з приводу визначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги не подав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відсутність клопотання відповідача щодо не співмірності заявлених позивачем витрат не змінює правила, за яким підлягають відшкодуванню не всі заявлені стороною витрати, а лише такі, що пов`язані з розглядом справи. Також суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу суд апеляційної інстанції зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Гусаковою Оксаною Борисівною укладено Договір про надання правової допомоги №18 від 17.05.2022.

Пунктом п. 3.1 договору встановлено, що гонорар за договором становить 2000,00 грн. за одну годину, але не більше 30000,00 грн., з додатковою оплатою по 1000,00 грн. за підготовку до кожного судового засідання, а у разі розгляду справи без виклику сторін 1000,00 грн. щомісячно за супроводження справи.

Пунктом 3.2 договору визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 30000,00 грн. двома рівними частинами протягом місяця, з яких 50% в день підписання договору та по 1000 грн. протягом трьох днів з дня встановлення дати судового засідання по справі.

27.07.2022 між позивачем та адвокатом Гусаковою Оксаною Борисівною складено акт виконаних робіт №1 за договором про надання правової допомоги №18 від 17.05.2022, відповідно до якого встановлено детальний опис робіт:

- консультування Клієнта щодо його порушених прав та аналіз доказів наданих клієнтом - 1 год.

- складання позовної заяви 8 год.: аналіз норм законодавства необхідних для вирішення спору; аналіз судової практики Верховного Суду з аналогічних справ; написання тексту позовної заяви; готування додатків до позову у кількості до учасників справи.

- складання клопотання про витребування доказів 30 хв.

- складання та подання відповіді на відзив 5 год. 30 хв.

Всього: 15 годин.

Як вказано в цьому ж акті виконаних робіт, адвокатом виконанні вищезазначені роботи за договором на суму 30000 грн. виходячи з наступного розрахунку за умовами договору: 2000 грн. 1 год. робіт., 2000 грн. * 15 год.= 30000 грн.

Загальна сума виконаної роботи адвокатом становить 30000 грн.

Одночасно, судом встановлено, що фактично ОСОБА_1 сплачено адвокату 32000,00 грн, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, які долучені до матеріалів справи із призначенням платежу, із яких 30000,00 грн. передплата за договором №18 від 17.05.2022 (оплата здійснена 13.06.2022, 17.05.2022 а.с.41), 2000,00 грн. оплата за супроводження справи за червень 2022 року, липень 2022 року (оплата здійснена 03.06.2022 та 02.07.2022, відповідно, а.с.42).

Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для відшкодування визначених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що включена до гонорару адвоката вартість таких послуг як щомісячне супроводження справи (червень та липень 2022 року) за своєю суттю не є витратами, пов`язаними з правничою допомогою адвоката в розумінні ст.132, 134 КАС України, не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом цієї судової справи, для цілей їх відшкодування за рахунок іншої сторони.

Також не можуть вважатися такими, що понесені у зв`язку з розглядом справи, послуги, включені до акту виконаних робіт № 1 від 27.07.2022,: консультація клієнта щодо його порушених прав та аналіз доказів, наданих клієнтом.

Аналіз адвокатом норм законодавства, необхідних для вирішення спору, судової практики Верховного Суду з аналогічних справ, готування додатків до позову у кількості до учасників справи не є правовою допомогою адвоката своєму клієнту, тому вартість цих послуг не може включатися до витрат, вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок іншої сторони.

Приймаючи до уваги, що згідно акту виконаних робіт № 1 від 27.07.2022 послуга із складення позовної заяви із визначеним загальним часом 8 годин містить в якості складових послуги, які не підпадають під правову допомогу в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що оскільки ця справа є справою незначної складності із сталою судовою практикою, обґрунтовано визначеним розміром витрат на правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, є 2000 грн.

З приводу включення до витрат, вартість яких підлягає відшкодуванню відповідачем, витрат із складання клопотання про витребування доказів (30 хв.), складання та подання відповіді на відзив (5 год. 30 хв.) суд апеляційної інстанції встановив, що справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі доказами, без витребування від сторін додаткових доказів, відповідно, без задоволення клопотання представника позивача. Відповідь на відзив поданий представником позивача 23.07.2022 після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі 15.07.2022, внаслідок чого витрати на складення відповіді на відзив не може вважатися таким, що пов`язаний з розглядом справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм права, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування додаткового рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 160/7882/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко