Справа № 140/5583/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5583/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у зарахуванні заробітної плати, що міститься в довідці, виданій Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року, за період з червня 1984 року по липень 1990 року, при обчисленні розміру пенсії;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року, за період з червня 1984 року по липень 1990 року з моменту призначення пенсії, тобто з 09 листопада 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при обчисленні пенсії в порушення норм пенсійного законодавства, протиправно, не взято до розрахунку довідку про заробітну плату видану Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року, за період з червня 1984 року по липень 1990 року, що призвело до суттєвого заниження розміру пенсії.

Зазначає, що відповідно до частини першої статті 40 вищевказаного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Підпунктом 2.2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, передбачено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Листом від 18 лютого 2022 року №2655-1661/Б-02/8-0300/22 було відмовлено у врахуванні при обчисленні середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсії дані заробітної плати на підставі згаданої довідки, оскільки не визначено грошові одиниці, в яких нараховувались суми заробітку.

Вказує, що виявлений недолік не може мати своїм наслідком відмову у призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати на підставі вказаної довідки, оскільки вона не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки. Крім того, установи іншої держави видають довідки за встановленою формою цієї держави та відповідно заповнюють їх. Вказані обставини не можуть позбавляти мене права на належне пенсійне забезпечення.

Зазначена довідка мала бути врахована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області при обчисленні розміру пенсії, оскільки відомості, зазначені в ній, повністю підтверджуються первинними документами, а саме платіжними відомостями.

Виходячи із вищевказаного, вважає, що відповідач при призначенні мені пенсії за віком безпідставно не взяв до уваги передбачені чинним законодавством України документи, що призвело до порушення моїх конституційних прав на належний рівень соціального захисту.

Позивач з таким рішенням не погоджується, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. Зазначив, що при обчисленні середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсії не враховано дані заробітної плати на підставі згаданої довідки, оскільки не зазначено грошові одиниці, в яких нараховувались суми заробітку.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2022 року (а. с. 13).

На звернення ОСОБА_1 щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітної плати згідно довідки, виданої Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует», ГУ ПФУ у Волинській області листом від 18 лютого 2022 року №2655-1661/Б-02/8-0300/22 повідомлено, що довідку не може бути взято до уваги, оскільки не зазначено грошові одиниці, в яких нараховувались суми заробітку (а. с. 16).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058).

В преамбулі Закону №1058-IV зазначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Стаття 40 Закону України №1058-IV зазначає, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Також питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 вказаного Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Як зазначено у підпункті 3 пункту 4.2. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача з заявою про обчислення розміру пенсії за віком з урахуванням довідки Муніципального підприємства побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року про заробітну плату за 60 місяців страхового стажу до 01 липня 2000 року.

При цьому, пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Таким чином відповідач мав право перевірити відомості, які зазначені в довідці, зробивши відповідний запит, що ним зроблено не було.

Саме на Пенсійний фонд покладено обов`язок, при призначенні (перерахунку) пенсії, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення реалізації права особи на призначення та отримання пенсії.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №607/14668/16-а.

Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо неможливості враховувати довідку про заробітну плату видану Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року у зв`язку з тим, що в довідці не зазначено грошові одиниці в яких нараховувались суми заробітку вважаю безпідставним з огляду на наступне.

Муніципальне підприємство побутового обслуговування «Силует» розташоване в місті Лабитнангі Ямало-Ненецького автономного округу, який до 1991 року входив до складу Союзу Радянських Соціалістичних Республік, до складу якого входила також і Українська Радянська Соціалістична Республіка.

На територіях всіх республік Радянського Союзу періоду Радянського Союзу єдиною законною платіжною одиницею був рубль.

Викладені обставини є загальновідомими і не потребують доказування.

13 березня 1992 року була підписана Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода).

Угодою передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1 Угоди).

Згідно зі статтею 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Переведення рублів у карбованці було здійснено в Україні з січня 1992 року відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 1992 року №549/92 «Про реформу грошової системи України» та починаючи з 23-ї години 12 листопада 1992 року припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України. Встановлено, що єдиним законним засобом платежу на території України стає український карбованець, представником якого в готівковому обігу виступає купон Національного банку України. Відповідно до вказаного Указу постановою Кабінету Міністрів України та Національного банку України від 8 листопада 1992 року № 610-2 «Про реформу грошової системи України» установлено, що грошові знаки (банкноти та казначейські білети і монети) в рублях використовуються в Україні як засіб платежу в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України і Національного Банку України від 28 грудня 1991 року №378 «Про заходи у зв`язку з введенням в обіг купонів багаторазового використання», лише до 23 години 12 листопада 1992 року. Після 23 години 12 листопада 1992 року усі платежі в Україні провадяться лише в українських карбованцях (у готівковому обігу - в купонах Національного Банку України та монетою в копійках), за винятком випадків, коли дозволяється використання вільно конвертованої валюти.

Таким чином, відмова у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії є протиправною, оскільки позивач не несе відповідальність за правильність складання довідки.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 12 серпня 2022 року №0.0..1 (а. с. 9).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні заробітної плати, що міститься в довідці, виданій Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року, за період з червня 1984 року по липень 1990 року, при обчисленні розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, виданої Муніципальним підприємством побутового обслуговування «Силует» №477 від 23 жовтня 2007 року, за період з червня 1984 року по липень 1990 року, з моменту призначення пенсії - 09 листопада 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер