Справа № 300/4090/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2022 р. справа № 300/4090/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення за №20 від 30.08.2022, зобов`язання зарахувати до загального стажу період роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989, виходячи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, а також призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 23.08.2022, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі по тексту також - відповідач 2, орган пенсійного забезпечення, Управління, Головне управління ПФУ в області) про визнання протиправним та скасування рішення за №20 від 30.08.2022, зобов`язання зарахувати до загального стажу роботи стаж з 17.12.1983 по 01.10.1989, виходячи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, а також призначити та виплачувати пенсію за віком, з 23.08.2022.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.18-19).

31.10.2022 позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, подавши позовну заяву від 28.10.2022 у двох примірниках з уточненим змістом прохальної частини, згідно якої просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №20 від 30.08.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989, як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, призначити і виплатити з 23.08.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 23.08.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Втім відповідач 2, за наслідками розгляду коментованої заяви, протиправно, в порушення норм чинного законодавства, прийняв рішення про відмову у призначенні і виплаті йому пенсії за віком, з підстав відсутності у останнього необхідного страхового стажу 29 років. Як стало відомо позивачу із розрахунку страхового стажу, долученого до оскаржуваного рішення, відповідач 2 врахував до його страхового стажу період роботи в районах Крайньої Півночі з 17.12.1983 по 01.10.1989 в одинарному розмірі, тобто рік за рік, що в результаті складає 5 років 9 місяців 15 днів.

За аргументами позивача, орган пенсійного забезпечення протиправно здійснив розрахунок стажу за спірний період в одинарному розмірі, так як вважає вірним зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 17.12.1983 по 01.10.1989 у пільговому обчисленні, виходячи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, як це передбачено пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". А саме абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих положень коментованого закону визначено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. ОСОБА_1 стверджує про наявність у нього трудової книжки із відповідними записами щодо періоду трудової діяльності в районах Крайньої Півночі з 17.12.1983 по 01.10.1989, а також архівної довідки від 28.06.2021 про пільговий характер роботи, виданою товариством з обмеженою відповідальністю "Лукойл-Комі", що в сукупності є належними і достатніми документами на підтвердження спірного періоду роботи.

З огляду на вказане позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, одночасно вказуючи на наявність у органу пенсійного забезпечення всіх підстав для проведення позивачу пільгового обчислення трудового стажу за період роботи у районах Крайньої Півночі, виходячи із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців. Просив позов задовольнити повністю.

За наслідками виконання позивачем ухали про залишення позовної заяви без руху від 17.10.2022 (а.с.18-19, 22-25), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 03.11.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.26-27).

Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 16.11.2022 за №0900-0903-9/39533, який із відповідними доказами 18.11.2022 зареєстрований в суді (а.с.35-37, 38-79).

Відповідач 1 не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини.

Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 23.08.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком, яка, у зв`язку з впровадженням екстериторіальності, направлена для опрацювання у Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. За наслідками розгляду коментованої заяви, відповідачем 2 прийнято рішення за №20 від 30.08.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, з підстав відсутності необхідного страхового стажу для призначення пенсії (29 років), визначеного частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому відповідачі підтвердили наявність страхового стажу у позивача на день звернення із заявою від 23.08.2022, що складає 27 років 4 місяці 1 день.

Відносно вимоги щодо зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 17.12.1983 по 01.10.1989 у півтора кратному розмірі, відповідач 1 вважає таку вимогу не обґрунтованою, оскільки за змістом пункту 5 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При цьому період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховується до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року, яке, в свою чергу, визначало обов`язковою умовою для обчислення спірного пільгового стажу укладення робітниками трудових договорів.

Проте, як наголосив відповідач 1, згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 не вбачається, що останній працював на підприємств, яке розташоване у районах Крайньої Півночі або місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто відсутні відомості про користування пільгами або пільгове обчислення стажу за спірний період.

Враховуючи вищенаведене та у зв`язку з відсутністю у позивача строкового трудового договору на роботу у районах Крайньої Півночі, відповідач 1 вважає правомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №20 від 30.08.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 також скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 25.11.2022 за №2500-0802-7/42968, який надійшов на поштову адресу суду із відповідними доказами 01.12.2022 (а.с.80-83). Представник відповідача 2 заперечив доводи позивача, вказавши на аналогічні підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, що й Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Додатково відповідач 2 звернув увагу на те, що позивач у адміністративному позові просить суд зобов`язати Управління призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, при тому, що відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідачем 2 не приймалась. Згідно твердження відповідача 2, Управлінням прийнято рішення №20 від 30.08.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком саме відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому пільговий стаж позивача, органом пенсійного забезпечення не обчислювався. Водночас за доводами відповідача 2, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 за №2148-VІІІ повністю передано у сферу дії Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулювання правовідносин щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років та одночасно припинено в цій частині застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 щодо чинності станом на час вирішення даної справи положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та можливість застосування положень такого закону під час вирішення даного спору, на переконання відповідача 2, видаються не обґрунтованими. За наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позовну заяв, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Перевіряючи здобутий ОСОБА_1 загальний страховий стаж з`ясовано, що в період з 17.12.1983 по 01.10.1989 останній працював помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин нафти і газу по четвертому розряду в Управлінні бурових робіт №2 Усинського тресту бурових робіт об`єднання "Коміннафта", яке з 01.01.1988 перетворено на Експедицію глибокого експлуатаційного буріння №2 Усинського управління бурових робіт об`єднання "Коміннафта", свідченням чого є записами №№7-9 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 20.08.1980 (а.с.62-63).

Додатково, на підтвердження вище коментованого страхового стажу в період роботи позивача з 17.12.1983 по 01.10.1989, в матеріалах справи міститься архівна довідка, яка уточнює особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та підтверджує постійну зайнятість на пільговий роботі від 28.06.2021 за №08/172-л, видана товариством з обмеженою відповідальністю "Лукойл-Комі" (а.с.9-10, 73-74).

Виходячи із змісту коментованої довідки, виконувана позивачем робота в період з 17.12.1983 по 01.10.1989 здійснювалась на території Усинського району м. Усинська Комі АРСР, в районі Крайньої Півночі, відповідно набутий позивачем стаж за вказаний період для отримання пенсії за віком обчислюється рік за один рік шість місяців (а.с.9-10).

ОСОБА_1 , після досягнення 60-річного віку, 23.08.2022 звернувся до відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (а.с.43).

Із змісту розписки-повідомлення від 23.08.2022 слідує, що ОСОБА_1 на підтвердження наявності страхового стажу, серед іншого, подавав відповідні документи для призначення пенсії, зокрема: диплом про навчання; архівну довідку Архівного відділу №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації №І 11/04-01 від 05.08.2022, архівні довідки ТзОВ "Лукойл-Комі" №08/112-з від 28.06.2021, №08/172-л від 28.06.2021, №08/113-з від 28.06.2021, трудову книжку (а.с.44-45, 52, 53, 60-66, 67-69, 73-74).

Вказані документи наявні у відповідачів, оскільки подані останніми суду як докази на підтвердження обставин справи разом із відзивами на позов (а.с.46-77, 84-101).

Втім Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області за результатом розгляду за принципом екстериторіальності поданих позивачем документів, прийнято рішення №20 від 30.08.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності у останнього необхідного страхового стажу (29 років), визначеного частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.102).

Оскаржуване рішення скеровано відповідачем 1 на адресу позивача супровідним листом від 01.09.2022 за №0900-0204-8/29913 (а.с.6)

В той же час, як встановлено судом із змісту оскаржуваного рішення і розрахунку стажу, які містяться в матеріалах справи, відповідач 2 підтвердив наявність у ОСОБА_1 , на момент звернення із заявою від 23.08.2022, страхового стажу 27 років 4 дні 1 місяць.

Згідно пояснень сторін, спірний період роботи позивача з 17.12.1983 по 01.10.1989 враховано Управлінням до стажу роботи в одинарному розмірі.

Втім, ОСОБА_1 , вважаючи протиправним неврахування відповідачем 2 такого періоду роботи, виходячи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, ставлячи позовні вимоги про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №20 від 30.08.2022, зарахування періоду роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989 у півтора кратному розміру і призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, з 23.08.2022.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також - Закон №1058-IV).

Частинами 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силу правового регулювання положень частини 1 і 2 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У відповідності до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Пунктом 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 за №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Як визначено пунктом 3 постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених пунктом 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п`яти до трьох років.

Абзацом 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 за №530/П-28, передбачено, що пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.09.1967 надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди на виконання частин першої, другої статті 6 цієї Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

В силу вимог частин 1, 2 статтею 1 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації "Про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення" від 15.01.1993, громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15.04.1994, ратифіковано Законом України від 11.07.1995 за №290/95-ВР.

Згідно статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про утвір, що відповідають документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації й інші необхідні для здійснення трудової діяльності документи й завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російська мова. Виробничий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за фахом, взаємно визнається Сторонами. При остаточному виїзді трудящого-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавцем (наймачем) видається йому довідка або інший документ, що містить відомості про тривалість роботи й заробітній платі щомісячно.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

За період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637), згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, до 1 січня 1991 року повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 7 червня 2018 року (справа №173/637/17), від 7 лютого 2018 року (справа №590/871/17), 8 липня 2021 року (справа №459/2778/16-а).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967, визначений Постановами Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967 і №12 від 03.01.1983.

Вказаним Переліком Усинський район Республіки Комі АРСР, віднесено до складу районів Крайньої Півночі.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, згідно записів у трудовій книжці "7", "8", "9", позивач в період з 17.12.1983 по 01.10.1989 працював помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин нафти і газу по четвертому розряду в Управлінні бурових робіт №2 Усинського тресту бурових робіт об`єднання "Коміннафта", яке з 01.01.1988 перетворено на Експедицію глибокого експлуатаційного буріння №2 Усинського управління бурових робіт об`єднання "Коміннафта" (а.с.62-63).

Відповідач 2, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.08.2022 підтвердив наявність у останнього стажу роботи в районах Крайньої Півночі 5 років 9 місяців 15 днів, відповідно зарахувавши до страхового стажу в одинарному розмірі період роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989, про що свідчить розрахунок стажу, наявний в матеріалах справи (а.с.42).

Разом з цим, при зверненні до Управління, позивач додатково долучив архівну довідку, що уточнює особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та підтверджує постійну зайнятість на пільговий роботі від 28.06.2021 за №08/172-л, видану товариством з обмеженою відповідальністю "Лукойл-Комі". Із змісту такої довідки слідує засвідчення обставини про виконання ОСОБА_1 в період з 17.12.1983 по 01.10.1989 роботи на території Російської Федерації у смт. Усинськ, Республіка Комі, відповідно набутий позивачем стаж за вказаний період для отримання пенсії за віком обчислюється рік за один рік шість місяців (а.с.9-10, 73-74).

Суд зазначає, що надані позивачем документи для призначення пенсії не викликають жодних сумнівів з приводу факту роботи ОСОБА_1 у районі Крайньої Півночі, відповідно підтверджують обставину працевлаштування позивача у спірний період.

Оцінюючи коментовані обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи ОСОБА_1 з 17.12.1983 по 01.10.1989 в районах Крайньої Півночі, із розрахунку один рік за один рік і шість місяців до страхового стажу позивача.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин і наявних в матеріалах справи доказів на їх підтвердження, та беручи до уваги висновок суду про наявність правових підстав для зарахування до стажу позивача періоду роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989 у районах Крайньої Півночі у півтора кратному розмірі, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних умов, сукупність яких дає підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

З огляду на вказане, суд вважає не обґрунтованим рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30.08.2022 за №20 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки на час звернення із заявою від 23.08.2022 у позивача наявні всі умови (60 років і страховий стаж більше 29 років) для призначення такої пенсії, які встановлені законодавцем.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідачі не діяли на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

В адміністративному позові ОСОБА_1 , обираючи відповідача, який повинен відновити його право на пенсію, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як суб`єкта владних повноважень до якого першочергово подано заяву про призначення пенсії, зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989, як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, а також призначити і виплатити з 23.08.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В даному випадку, обираючи належний спосіб захисту і відновлення права, позивач не врахував наступного.

Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок 22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації 23.08.2022 заяви ОСОБА_1 , органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Більше того, подаючи 23.08.2022 до відповідача 1 заяву, позивач не просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.43).

Суд, оцінюючи в сукупності обставини справи, враховуючи вищенаведені положення законодавства, з огляду на правильне формування позивачем прохальної частини первинної редакції адміністративного позову в частині призначення пенсії за віком (а не на пільгових умовах за списком №2), що відповідає заяві від 23.08.2022 про призначення саме пенсії за віком, керуючись статтею 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

При цьому, для ефективного захисту порушеного права позивача, у цій справі слід зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2022 про призначення пенсії, враховуючи те, що така заява хоча і подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як органу пенсійного забезпечення за місцем проживання/реєстрації позивача, втім рішення по суті порушеного питання приймалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Також, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30.08.2022 за №20 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2022 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, підлягають до часткового задоволення.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 992,40 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанції №ПН2603668 від 04.10.2022 (а.с.1).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Враховуючи те, що спір виник внаслідок протиправного рішення відповідача 2, відтак, підлягають стягненню саме за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 595,44 гривень, що пропорційно становить 60 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30.08.2022 за №20 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області повторно розглянути заяву від 23.08.2022 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.12.1983 по 01.10.1989 помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин нафти і газу по четвертому розряду в Управлінні бурових робіт №2 Усинського тресту бурових робіт об`єднання "Коміннафта", яке з 01.01.1988 перетворено на Експедицію глибокого експлуатаційного буріння №2 Усинського управління бурових робіт об`єднання "Коміннафта", як стаж роботи у районах Крайньої Півночі та місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21390940) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 595,44 гривень (п`ятсот дев`яносто п`ять гривень сорок чотири копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (ідентифікаційний код юридичної особи 21390940), вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005.

Суддя Чуприна О.В.