Справа № 520/9314/22
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

08 грудня 2022 року справа № 520/9314/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка - ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції () щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.04.2018 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції () нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.04.2018 (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції () нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно).

Ухвалою суду від 04.11.2022 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду 22.11.2022 надійшла заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тим, що позовна заява подана з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою від 29.11.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, для усунення якої позивачці необхідно було подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Через канцелярію суду представником позивачки 04.12.2022 надано заяву про усунення недоліків, в обґрунтування якої зазначено, що позивачкою не було пропущено строк звернення до суду та вважає за доцільне застосовувати положення Кодексу законів про працю України, які діяли на момент порушення прав позивачки, тобто до набрання чинності 19.07.2022 змін до Кодексу. Так, прийняті зміни, на думку представника позивачки, погіршують становище позивачки, відтак на вказані правовідносини поширюється дія саме частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяву представника позивачки про усунення недоліків, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що предметом спору по даній справі є, зокрема, визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.04.2018 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 (включно).

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, під час розгляду справ про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати, повинні застосовуватися положення частини другої статті 233 КЗпП України, а не статті 122 КАС України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 812/1255/17, від 02.07.2020 у справі №812/792/17, які суд враховує під час судового розгляду даної адміністративної справи в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Водночас, 19.07.2022 набули чинності зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, внесені Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». Так, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній з 19.07.2022) передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, у зв`язку із прийняттям Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX, стаття 233 Кодексу законів про працю України більше не містить положень про те, що «у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком».

Суд зазначає, що за приписами статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відтак станом на дату звернення позивача до суду стаття 233 Кодексу законів про працю України не містить положень щодо не обмеження будь-яким строком права звернення до суду із вимогами про стягнення заробітної плати (вирішення трудового спору).

За таких обставин посилання представника позивачки на рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 є безпідставним, оскільки відбулась зміна у чинному законодавстві Україна, та на цей час відсутні норми, які були предметом аналізу Конституційного Суду України.

Разом з тим, суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18.

Так, Верховний Суд зазначає, що процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання щодо доцільності використання певних процесуальних строків, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

З урахуванням означених вище підходів та висновків Верховного Суду, викладених у Постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 (адміністративне провадження № К/9901/30170/21), суд зазначає, що позивач мав можливість звернутися до суду в тримісячний строк з дня набрання чинності 19.07.2022 змін до статті 233 Кодексу законів про працю України, внесених Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», тобто до 19.10.2022 року - строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду.

Отже, у контексті даної справи суд враховує, що протягом тримісячного строку звернення до суду з моменту набрання чинності змінами частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, тобто до 19.10.2022, позивачка до суду не зверталася.

Таким чином, суд вважає необґрунтованою позицію представника позивачки, наведену у заяві про усунення недоліків в обґрунтування не пропущення строку звернення до адміністративного суду та дійшов висновку, що вона не містить доводів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, позивачка вважає, що строк є необмеженим, заяву про поновлення строку звернення до суду не подала.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачкою не усунуто недоліки позовної заяви відповідно до ухвали суду від 29.11.2022.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Приписами п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд залишає без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та як наслідок частково задовольняє заяву відповідача.

Керуючись ст.ст. 171 240, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шляхова О.М.