Справа № 201/8734/22
Суддя: Ткаченко Н. В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/8734/22
Провадження №2-а/201/90/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови серія ПН МДН № 004288 від 27.10.2022р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови серія ПН МДН № 004288 від 27.10.2022р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.№3-5).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.11.2022р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.№15).

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача адвокат Погорілий А.М. (діє на підставі ордеру серія АЕ №1162288 від 07.11.2022р. - а.с.№14), посилався на те, що постановою Соборного відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27.10.2022р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700грн., оскільки він проживає за посвідкою на тимчасове проживання в Україні, строк дії якої закінчився 07.10.2022р. та не залишив територію України. Представник позивача зазначив, що позивач отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні, яка дійсна до 07.10.2022р., має дозвіл на імміграцію в Україну від 24.02.2022р., який дійсний до 24.02.2023р., перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України та має зареєстроване місце проживання у м. Дніпрі. Позивач тривалий час звертався до відповідача із питанням отримання посвідки на постійне проживання, однак отримував відповідь, що це питання не врегульоване. Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АН МДН № 004288 від 27.10.2022р., винесену Соборним відділом у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про накладення адміністративного стягнення на громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

18.11.2022р. до суду надійшло клопотання представника відповідача Лавренкова О.В. (діє на підставі довіреності від 04.01.2022р. № 78 - а.с.№23) про розгляд справи за участі представника відповідача (а.с.№21-22).

02.12.2022р. до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача Булах Є.Ю. (діє на підставі довіреності № 157 від 28.11.2022р. - а.с.№45) посилався на те, що оскільки позивач перебуває на території України, як громадянин країни-агресора, відомості щодо звернення до органів ДМС із заявою про набуття громадянства України та відмови від громадянства Російської Федерації відсутні, офіційного звернення до органів ДМС із відповідним пакетом документів для обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку із закінченням терміну дії не зареєстровано, дії відповідача по накладенню адміністративного стягнення є правомірними, і постанова від 27.10.2022р. прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.№27-32).

Ознайомившись із клопотання представника відповідача - Лавренкова О.В. від 18.11.2022р. про розгляд справи за участі представника відповідача, враховуючи що разом із відзивом не надано клопотань про допит свідків, витребування доказів, тощо та враховуючи категорію справи, відсутні підстави для переходу до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, отже судом не знайдено підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 від 18.11.2022р.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку змісту заперечень стосовно позовних вимог, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Російської Федерації (а.с.№10).

25.08.2017р. позивач та громадянка України ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Тушинському відділі ЗАГС Управління ЗАГС Москви, актовий запис № 1851 (а.с.№8).

22.10.2021р. ОСОБА_1 отримав посвідку на тимчасове проживання на території України, строк дії якої закінчився 07.10.2022р. (а.с.№9).

Згідно довідки ВФВР ТГ УСДР ДАПДП ДМР Соборного району ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.№10).

24.02.2022р. ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію в Україні до 24.02.2023р.(а.с.№12).

Листом Центрального відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області за № 1214-231/1214-22 від 24.02.2022р. наданий лист позивачу, в якому йому повідомлено, що 24.02.2022р. йому був наданий дозвіл на імміграцію в Україну, у зв`язку з чим позивачу потрібно протягом року звернутися до підрозділу із заявою про оформлення посвідки на постійне проживання в Україні разом із документами, визначеними пунктом 32 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018р. № 321.

Також, в листі звернуто увагу, що п. 17 Порядку визначено, що документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування/проживання в Україні (а.с.№11).

27.10.2022р. головним спеціалістом Соборного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Ємашевою Н.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серія ПР МДН № 004296, яким встановлено, що 27.10.2022р. о 14год. 30хв. за адресою: АДРЕСА_2 громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , строк дії якої закінчився 07.10.2022р., після закінчення строку дії посвідки не залишив територію України, а саме: проживання за документами, термін дії яких закінчився. Протокол містить висновок, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с.№6).

Постановою серія АН МДН № 004288 від 27.10.2022р., складеною заступником начальника Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Кабачек В.М., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 1 700грн. Підставою накладення адміністративного стягнення в постанові від 27.10.2022р. визначено те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , строк дії якої закінчився 07.10.2022р., після закінчення строку дії посвідки не залишив територію України та проживає за документами, термін дії яких закінчився (а.с.№7).

Відповідно до положень п. 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. № 322 (Далі Порядок № 322) посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до положень п. 7 Порядку № 322 обмін посвідки здійснюється у разі закінчення строку її дії.

Відповідно до п. 16, 17 Порядку № 322 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг, територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства, не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.

У пункті 19 Порядку № 322 зазначено, що у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

З наданих відповідачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні на підставі реєстрації шлюбу з громадянкою України, що підтверджується службовою запискою № 1201.3.1/33112-22 від 22.11.2022р. (а.с.№33).

Видана ОСОБА_1 посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 вилучена 04.11.2022р. та визнана недійсною.

Станом на 22.11.2022р. з питань обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні або продовження терміну перебування в Україні ОСОБА_1 не звертався.

12.05.2015р. Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про правовий режим воєнного стану», який набрав чинності 11.06.2015р.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1202 від 21.10.2022р. «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану» визначений, в тому числі порядок дії посвідки на тимчасове чи постійне проживання для іноземців або осіб без громадянства, крім громадян Російської Федерації.

01.11.2022р. за № 1232 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова «Деякі питання надання Державною міграційною службою адміністративних послуг в умовах воєнного стану», якою установлено, що у період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення або скасування надання територіальними органами/територіальними підрозділами Державної міграційної служби адміністративних послуг громадянам Російської Федерації здійснюється з урахуванням таких особливостей:

розгляд заяв про оформлення дозволу на імміграцію, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання, поданих до набрання чинності цією постановою, зупиняється до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором;

у разі звернення громадянина Російської Федерації із заявою про оформлення дозволу на імміграцію, продовження строку перебування, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання територіальний орган/територіальний підрозділ Державної міграційної служби інформує про відмову в прийнятті документів до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.

Зазначені у пункті 1 цієї постанови обмеження не поширюються на: осіб, що мають законні підстави для оформлення дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, передбачені пунктами 4, 6 та 9 частини другої та пунктами 1, 2 та 4 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Отже, з 01.11.2022р. визначений порядок надання адміністративних послуг в умовах воєнного стану громадянам Російської Федерації.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері міграції, а об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України.

Суб`єктом адміністративного правопорушення можуть бути лише іноземці та особи без громадянства, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Представник позивача зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідача із питанням отримання посвідки на постійне проживання, однак отримував відповідь, що питання видачі таких посвідок громадянам Російської Федерації не врегульоване.

Оскільки питання надання адміністративних послуг в умовах воєнного стану громадянам Російської Федерації, в тому числі обмін посвідки на тимчасове чи постійне проживання на Україні, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2022р. № 1232, то саме після 01.12.2022р. у позивача за умови порушення Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. № 322, виникає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення 27.10.2022р. порядок подовження строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні для громадян Російської Федерації не був визначений, що виключає наявність умислу в діях позивача (усвідомлення протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності, передбачення її шкідливих наслідків і бажання їх або свідоме допущення настання цих наслідків), а отже виключає адміністративну відповідальність, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, поза увагою суду не може залишитися той факт, що у позивача наявний дозвіл на імміграцію в Україну № 2842 від 24.02.2022р. (строком до 24.02.2023р. а.с. № 12), отже це є додатковим підтвердженням відсутності вини ОСОБА_1 , як у формі умислу, так й у формі необережності, на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 203 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови серія ПН МДН № 004288 від 27.10.2022р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АН МДН № 004288 від 27.10.2022р., винесену Соборним відділом у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про накладення адміністративного стягнення на громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати позивача по оплаті ним при подачі позову судового збору у розмірі 992грн. 40коп. (а.с.№2).

Оскільки доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви не надано, відсутні і підстави для відшкодування цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 280, ч. 1 ст. 203, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про імміграцію», Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018р. № 322, постановою КМУ від 01.11.2022р. за № 1232 «Деякі питання надання Державною міграційною службою адміністративних послуг в умовах воєнного стану», ст.ст. 4, 5, 12, 46, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови серія ПН МДН № 004288 від 27.10.2022р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АН МДН № 004288 від 27.10.2022р., винесену Соборним відділом у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про накладення адміністративного стягнення на громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 203 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ - 37806243) на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 992грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.