Справа № 160/10025/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/10025/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року (суддя Луніна О.С.) у справі №160/10025/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.06.2022 року №09, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу та пільгового стажу періоди роботи та навчання ОСОБА_1 , а саме:

- з 23.03.1992 року по 22.04.1992 року - робота підземним учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем під землею (та навчання на курсах гірників);

- з 25.05.1992 року по 22.06.1992 року - навчання на курсах гірників по ремонту гірних виробіток з відривом від підприємства;

- з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року - робота гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року - робота гірником 2 розряду підземним з повним робочим днем під землею ВП «Шахта ім. Д. Ф. Мельникова»;

- з 01.09.1987 року по 01.07.1988 року - навчання в Лисичанському середньому профтехучилищі за професією «електрослюсар підземний»;

- з 09.06.1989 року по 16.06.1991 року - служба в рядах Радянської армії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 04.10.2021 року та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, із врахуванням до загального страхового стажу та пільгового страхового стажу періодів: з 23.03.1992 року по 22.04.1992 року; з 25.05.1992 року по 22.06.1992 року; з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року; з 01.07.2020 року по 31.12.2021

року; з 01.09.1987 року по 01.07.1988 року; з 09.06.1989 року по 16.06.1991 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оскільки йому виповнилося 52 роки й він має необхідний загальний страховий та пільговий стаж роботи для призначення пенсії у відповідності до положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Незважаючи на викладене, відповідач-2 протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на приписи ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» й з огляду на те, що пільговий стаж роботи позивача становить 7 років 2 місяці. Позивач вважав, що пенсійним органом протиправно не зараховано до його пільгового стажу відповідні періоди роботи, служби в армії та навчання, що вплинуло на його висновки про недостатність пільгового стажу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.06.2022 року №09, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 23000, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за Списком №1 періоди роботи та навчання позивача, а саме:

- з 23.03.1992 року по 22.04.1992 року - робота підземним учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем під землею (та навчання на курсах гірників);

- з 25.05.1992 року по 22.06.1992 року - навчання на курсах гірників по ремонту гірних виробіток з відривом від підприємства;

- з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року - робота гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року - робота гірником 2 розряду підземним з повним робочим днем під землею ВП «Шахта ім. Д. Ф. Мельникова»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 23000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 20.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано наявністю правових підстав для зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №1, з огляду на те, що вказані посади (професії) віднесені до переліку посад (професій), що дають право на призначення пенсії за Списком №1, робота позивача на вказаних посадах підтверджена належним чином оформленими документами (трудова книжка, уточнюючи довідки). При цьому, суд вказав на те, що несвоєчасна атестація робочого місця, несплата роботодавцем ЄСВ, не може бути підставою для позбавлення позивача його права на призначення пенсії, оскільки вказані обставини знаходяться поза волею позивача.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано відсутністю підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період навчання позивача в Лисичанському середньому профтехучилищі за професією «електрослюсар підземний» та період служби в лавах радянської армії з огляду на те, що таке питання відповідачем ще не вирішувалось. Також суд не погодився з позицією позивача про те. що належним способом захисту права є зобов`язання відповідача призначити пенсію. З цього приводу суд вказав на те, що такими повноваженнями (повноваженнями щодо призначення пенсії) наділені пенсійні органи і вказані повноваження є дискреційними.

Позивач та відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, звернулися з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції щодо передчасності заявлених вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання та періоду служби в армії. З цього приводу позивач вказує на те, що позивачу неодноразово було відмолено у зарахування вказаних періодів до пільгового стажу і така позиція відповідача, щодо відсутності для цього підстав, викладена в відзиві на позов. Також позивач не погоджується з обраним судом способом захисту порушеного права, вказуючи на те, що відповідачем, шляхом прийняття оскаржуваного рішення, вже були реалізовані його дискреційні повноваження, а тому у суду наявні правові підстави для визначення саме такого способу захисту права, як зобов`язання відповідача призначити пенсію.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, в частині задоволених позовних вимог. Позиція відповідача фактично полягає у відсутності підстав для зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, через недостатність для цього документів, які б підтверджували атестацію робочих місць, сплату роботодавцями ЄСВ у період роботи позивача на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно із відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 (дата первинного заповнення 12.07.1988 року) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області 25.11.1997 року) є внутрішньо переміщеною особою (довідка №1202-/12876 від 27.05.2022 року, що видана Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради) та має загальний страховий стаж більше 31 року.

04.10.2021 року, після настання віку, що дає право на пільгову пенсію за Списком №1 (за наявності відповідного загального страхового стажу та більше 10 років пільгового стажу), тобто 50-ти років відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року), ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Однак, на вказану вище заяву органам пенсійного фонду (головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області) було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №09 від 08.10.2021 року, підстава: відсутність необхідного пільгового стажу (пільговий стаж розраховано у розмірі 07 років 10 місяців 24 днів, загальний - 37 років 08 місяців 10 днів).

18.01.2022 року позивач вдруге звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак рішенням від 25.01.2022 №09 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії із зазначенням в рішенні, що пільговий стаж заявника за наданими документами становить 08 років 00 місяців.

27.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак рішенням від 04.02.2022 року за №09 Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області заявнику відмовлено в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах із зазначенням, що пільговий стаж позивача становить 08 років 2 місяці 6 днів.

20.06.2022 року позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

До вказаної вище заяви позивачем було надано до пенсійного органу копії наступних документів:

- трудова книжка серії НОМЕР_2 від 07.02.2018 року;

- диплом серії НОМЕР_4 від 02.07.1988 року;

-військовий квиток серії НОМЕР_5 від 05.06.1989 року;

- довідка, яка уточнює пільговий характер роботи за період з 23.03.1992 року по 24.05.1992 року за №782 від 22.09.2021 року, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова, акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідка, яка уточнює пільговий характер роботи за період з 25.05.1992 року по 12.08.1992 року за №783 від 22.09.2021 року, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідка, яка уточнює пільговий характер роботи за період з 13.08.1992 року по 25.08.1996 року за №784 від 22.09.2021 року, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д. Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідка, яка уточнює пільговий характер роботи за період з 01.04.2014 року по 05.12.2015 року за №785 від 22.09.2021 року, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за період з 22.11.2017 року по 01.12.2017 року за №800 від 15.09.2020 року та №838 від 16.09.2021 року, видані відокремленим підрозділом Шахта Новодружеська акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідка, яка уточнює пільговий характер роботи за період з 12.07.1988 року по 05.06.1989 року за №799 від 15.09.2020, видану відокремленим підрозділом Шахта Новодружеська акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідка, яка уточнює пільговий характер роботи за період з 07.02.2018 року по 12.04.2018 року за №7 від 06.01.2022 року, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

-довідка про вихождаємість за 1989 рік (за період з 23.01.1989 року по 13.05.1989 року) №845 від 17.09.2021 року та довідка про вихождаємість за 1989 рік (за період з 23.01.1989 року по 05.06.1989 року) №798 від 15.09.2020 року, що видані відокремленим підрозділом Шахта Новодружеська акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- довідка про спуски і виїзда підземних робочих за період з 23.03.1992 року по 12.08.1992 року за №786 від 22.09.2021 року, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- наказ ГХК Лисичанськ вугілля по Шахті Новодружеська про підсумки атестації робочих місць за умовами праці №206 від 11.08.1997 року;

- довідка про підсумки атестації робочих місць за умовами праці №11/8165-33 від 23.12.2013 року, видану відділом державної експертизи умов праці, міграції та зайнятості населення, управління праці та зайнятості населення, Луганської обласної державної адміністрації;

- витяги з наказів про результати атестації робочих місць №308 від 01.08.1997 року, №260 від 10.04.2015 року, видані відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- наказ про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці №640 від 05.07.2021 року, виданий відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля;

- виписка з наказів про реорганізацію, видану відокремленим підрозділом Шахта імені Д.Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви із вказаними вище документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення за №09 від 28.06.2022 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Підставою для відмови визначено: недостатність необхідного пільгового стажу. В рішенні зазначено, що вік заявника становив 51 рік 7 місяців 20 днів, страховий стаж 31 рік 3 місяці 24 дні, пільговий стаж 7 років 2 місяці.

До пільгового стажу позивача за Списком №1 зараховано періоди роботи:

-з 23.01.1989 року по 15.04.1989 року (пільгова довідка №844 від 17.09.2021 року), з 23.04.1992 року по 24.05.1992 року (пільгова довідка №782 від 22.09.2021 року), з 23.06.1992 року по 08.08.1992 року (пільгова довідка №783 від 22.09.2021 року), з 13.08.1992 року по 26.06.1996 року (пільгова довідка №784 від 21.09.2022 року), з 10.04.2015 року по 15.07.2015 року, з 17.07.2015 року по 04.08.2015 року, з 08.08.2015 року по 05.12.2015 року (пільгова довідка №785 від 22.09.2021 року), з 22.11.2017 року по 01.12.2017 року (пільгова довідка №838 від 16.09.2021 року), з 07.02.2018 року по 09.04.2020 року (пільгова довідка №7 від 06.01.2022 року).

При цьому, в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вказано, що до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 відповідачем-2 не зараховано:

- періоди навчання на курсах з 23.03.1992 року по 23.04.1992 року та з 25.05.1992 року по 23.06.1992 року, оскільки відсутній документ про навчання та присвоєння кваліфікації;

- період з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці та перелік професій та посад, яким підтверджено право на пільгове забезпечення по Списку №1;

- період з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року, оскільки в даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату внесків за вказаний період.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо апеляційної скарги відповідача.

Так, відповідач не погоджується з наявністю підстав для зарахування до пільгового стажу таких періодів:

- з 23.03.1992 року по 22.04.1992 року - робота підземним учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем під землею (та навчання на курсах гірників);

- з 25.05.1992 року по 22.06.1992 року - навчання на курсах гірників по ремонту гірних виробіток з відривом від підприємства;

- з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року - робота гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року - робота гірником 2 розряду підземним з повним робочим днем під землею ВП «Шахта ім. Д. Ф. Мельникова».

Матеріали справи містять такі документи, що підтверджують пільговий стаж роботи позивача у вказані періоди:

- у період з 23.03.1992 року по 22.04.1992 року позивач працював підземним учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем під землею (навчання на курсах гірників), що підтверджується записом №5 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , а також відомостями довідки №782 від 22.09.2021 року й наказами за №42к від 23.03.1992 року та за №44к від 30.03.1992 року;

- у період з 25.05.1992 року по 22.06.1992 року позивач проходив навчання на курсах гірників по ремонту гірних виробіток з відривом від підприємства, що підтверджується записом №13 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , а також інформацією, що міститься в довідці №783 від 22.09.2021 року й наказі №80к від 25.05.1992 року;

- у період з 01.04.2014 року по 05.12.2015 року позивач працював гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею, що підтверджується записом №33 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , а також відомостями довідки №785 від 22.09.2021 року;

- у період з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року й на час звернення позивача до суду з цим позовом останній працював гірником 2 розряду підземним з повним робочим днем під землею ВП Шахта ім. Д.Ф. Мельникова, про що свідчить запис №49 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Вказані посади (професії) на яких працював позивач, віднесені до переліку посад (професій), що дають право на призначення пенсії за Списком №1. І вказане відповідачем не заперечується.

В той же час, позиція відповідача полягає в такому.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача його періодів навчання на курсах з 23.03.1992 року по 23.04.1992 року та з 25.05.1992 року по 23.06.1992 року відсутні документи про навчання та присвоєння кваліфікації, позивач навчався на курсах гірника підземного з відривом від виробництва.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.10.2021 року до органів пенсійного фонду надавались, зокрема, документи: трудова книжка серії НОМЕР_2 ; довідка №782 від 22.09.2021 року; накази №42к від 23.03.1992 року та №44к від 30. 03.1992 року; довідка №782 від 22.09.2021 року; наказ №67к від 08.05.1992 року; довідка №783 від 22.09.2021 року, наказ №80к від 25.05.1992 року.

Отже, наведене свідчить про безпідставність посилань відповідача на відсутність документу про навчання та присвоєння кваліфікації на підтвердження відомостей про проходження позивачем відповідного навчання.

При цьому, у трудовій книжці наявні відомості про проходження позивачем відповідного навчання, підвищення кваліфікації та робота за професією, яку опанував позивач під час такого навчання.

Стосовно періоду з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року (пільгова довідка №785 від 22.09.2021 року) - відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці та перелік професій, посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 разом з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 04.10.2021 року до пенсійного органу надавались, зокрема, наступні документи: трудова книжка серії НОМЕР_6 ; довідка №785 від 22.09.2021 року; витяги з наказу №260 від 10.04.2015 року.

У записах №34 та №35 трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 міститься інформація про проведення атестації робочих місць згідно наказів №486 від 12.04.2010 року та №260 від 10.04.2015 року.

Таким чином, позивач надав до органів пенсійного фонду належні докази наявності проведеної атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці в період з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року.

Стосовно періоду роботи з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року (пільгова довідка №7 від 06.01.2021 року) - в даних Реєстру застрахованих осіб Державного Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальних страховий внесок. Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст. 11 Закону №1058, сплачуються роботодавцем.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено ч. 1 ст. 20 Закону №1058, яким передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону №1058, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, обов`язок по сплаті страхових внесків, як і відповідальність за їх не сплату або несвоєчасну сплату покладено на страхувальника, у зв`язку з чим позивач не повинен відповідати за неналежне виконання роботодавцем свої зобов`язань, а відповідно не може бути позбавлений права на віднесення вказаного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком.

Таким чином, проаналізувавши підстави для відмови у зарахування вказаних періодів до пільгового стажу, дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог.

Щодо апеляційної скарги позивача.

Так, апеляційна скарга позивача стосується двох аспектів: наявність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду навчання та періоду проходження служби в лавах армії; способу захисту порушено права.

Суд першої інстанції. відмовляючи в задоволенні позову щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання та періоду проходження служби в лавах армії, фактично виходив з передчасності заявлених вимог, оскільки відповідачем вказане питання (можливість зарахування вказаних періодів до пільгового стажу) не вирішувалось.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки про те, що вказані періоди не зараховані до пільгового стажу, свідчать як пояснення відповідача щодо зарахованих періодів до пільгового стажу так і відзив на позов останнього, в якому фактично викладена позиція про неможливість зарахування вказаних періодів до пільгового стажу, що і стало підставою для зарахування цих періодів лише до загального страхового стажу.

Таким чином, зарахування до пільгового стажу періоду навчання та періоду проходження служби в лавах армії, становить предмет спору в цій справі.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98-ВР від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, за певних умов, до пільгового стажу може бути зарахований час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти.

У спірному випадку позивач навчався в Лисичанському середньому профтехучилищі за професією «електрослюсар підземний» з 01.09.1987 року по 01.07.1988 року.

Визначаючи статус вказаного навчального закладу, слід застосовувати законодавство, яке було чинним на час навчання позивача.

Так, на момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII (на момент вступу).

Згідно із ст. 42 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. До професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу.

Особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою (стаття 48 Закону № 2778-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 цього Закону середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.

Статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII визначено, що професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.

Отже, навчання позивача в Лисичанському середньому профтехучилищі може бути зарахований до пільгового стажу як час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти.

Як вбачається з трудової книжки позивачу та диплому серії НОМЕР_4 позивач 01.07.1988 закінчив Лисичанське середнє профтехучилище за професію «електрослюсар підземний», а з 12.07.1988 був прийнятий в ВП «Шахта «Новодружевська» на посаду «поверхневий електрослюсар».

Отже, оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяці, то період навчання позивача підлягає зарахування до пільгового стажу.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У спірному випадку встановлено, що у період з 23.01.1989 позивач працював підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею (пільговий стаж) та був звільнений з цієї посади 05.06.1989 у зв`язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії.

Отже, на момент призову на строкову військову службу позивач працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим період строкової військової служби позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50-ти років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Встановлені обставини справи, які не заперечуються відповідачем, свідчать про те, що на час першого звернення із заявою про призначення пенсії (04.10.2021) позивач досяг 50-ти річного віку, мав загальний стаж роботи понад 25 років.

У свою чергу, враховуючи позицію відповідача про підтвердження пільгового стажу 7 років 2 місяці, а також приймаючи до уваги вищенаведені висновки, які свідчать про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу таких періодів:

- з 01.09.1987 року по 01.07.1988 року - навчання в Лисичанському середньому профтехучилищі за професією «електрослюсар підземний»;

- з 09.06.1989 року по 16.06.1991 року - служба в рядах Радянської армії;

- з 23.03.1992 року по 22.04.1992 року - робота підземним учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем під землею (та навчання на курсах гірників);

- з 25.05.1992 року по 22.06.1992 року - навчання на курсах гірників по ремонту гірних виробіток з відривом від підприємства;

- з 01.04.2014 року по 09.04.2015 року - робота гірником з ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 01.07.2020 року по 31.12.2021 року - робота гірником 2 розряду підземним з повним робочим днем під землею ВП «Шахта ім. Д. Ф. Мельникова»,

стаж роботи позивача на роботах, який дає право на призначення пенсії, становить понад 10 років.

Отже, вказане в сукупності свідчить про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №1 у відповідності до п.1 ч.2 ст.114 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо способу захисту порушено права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, суд першої інстанції фактично визначивши право позивача на призначення пенсії за Списком №1, дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії. Такі висновки суд обґрунтував дискреційними повноваженнями органами ПФУ в питаннях призначення пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції, враховуючи встановлені обставини відмови позивачці у призначенні пенсії, суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на таке.

Так, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади, як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

У спірному випадку, реалізуючи свої владні повноваження, пенсійний орган, обираючи одне із альтернативних рішень, прийшов до висновку про те, що правильним рішенням є рішення про відмову в призначенні позивачці пенсії.

Тобто, відповідачем було реалізовано свої дискреційні повноваження шляхом прийняття оскарженого рішення.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

У спірному випадку встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначені пенсії була позиція органу ПФУ про недостатність пільгового стажу.

Оскільки позиція органу ПФУ щодо недостатності пільгового стажу судом визнана неправомірною, а інших підстав для відмови у призначенні пенсії відповідачем висловлено не було, то суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання призначити пенсію, оскільки це буде свідчити про дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказаний спосіб захисту порушеного права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке були предметом судового контролю у межах цієї справи.

При цьому, суд враховує і те, що позивач чотири рази звертався до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії, але в цьому отримував відмови з посиланням на недостатність пільгового стажу, який в кожному разі визначався органами ПФУ по різному.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з 04.10.2021 дата першого звернення із заявою про призначення пенсії.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі №160/10025/22, в частині незадоволених позовних вимог скасувати та в цій частині прийняти нову постанову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 23000, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за Списком №1 такі періоди:

з 01.09.1987 року по 01.07.1988 року - навчання в Лисичанському середньому профтехучилищі за професією «електрослюсар підземний»;

з 09.06.1989 року по 16.06.1991 року - служба в рядах Радянської армії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 23000, ) призначити з 04.10.2021 року та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі №160/10025/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачених ст..ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови суду складено 08.12.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк