Справа № 620/1556/22
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/1556/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення, дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерство оборони України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, яке полягає у поверненні на доопрацювання її заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина, колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 при виконанні обов`язків військової служби, яке оформлено протоколом № 192 від 16.12.2021;

зобов`язати Міністерство оборони України в місячний строк з моменту отримання документів повторно розглянути її заяву з доданими документами та призначити і виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у зв`язку із загибеллю (смертю) сина;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Міністерства оборони України відповідний пакет документів у встановлений законом термін для розгляду та прийняття рішення в межах компетенції.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач, розглянувши її заяву, протиправно відмовив у задоволення заяви в завуальованій формі, направивши документи на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформивши відмову протоколом № 192 від 16.12.2021 року, хоч у відповідності до закону повинен був прийняти одне з двох рішень: призначити одноразову грошову допомогу або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги при наявності для цього законних підстав.

Ухвалою суду від 31.01.2022 відкрито провадження у справі, призначивши її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Міністерство оборони України надало до суду відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки документів, що свідчать про те, що смерть військовослужбовця не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства як до заяви про призначення та виплат одноразової грошової допомоги, так і до матеріалів позову не додано. Натомість матеріали справи мають підтвердження скоєння ОСОБА_2 дій із ознаками вчиненого адміністративного правопорушення. Згідно з висновком експерта Донецького бюро судово-медичної експертизи від 26.03.2019 № 75 на час смерті ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, концентрація етилового спирту на час смерті становила 2,51 %. Крім цього, відповідно до акта службового розслідування від 02.04.2019 зазначено, що вірогідною причиною смерті є скоєння самогубства через неспроможність подолати залежність від ігри в мережі інтернет, не вирішення фінансових проблем та загострення конфлікту у стосунках з нареченою з цих причин. Міністерство оборони України вважає, що позивачка не має право на призначення та виплату одноразової грошової допомогу у разі загибелі ОСОБА_3 у вчинення ним адміністративного правопорушення та вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 надав до суду відзив на позовні заяву та зазначив, що у відносинах з позивачкою діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, прав та законних інтересів позивачки не порушував, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти ті чи інші дії. ІНФОРМАЦІЯ_5 наміру порушувати права та законні інтереси позивачки не має, у правовідносинах, які виникатимуть в майбутньому ІНФОРМАЦІЯ_5 діятиме в межах норм законодавства України, при виникненні підстав для направлення відповідного пакету документів щодо призначення позивачці одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідні документи направить на адресу Міністерства оборони України в межах строків, передбачених постановою КМ України від 25.12.2013 № 975.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті вогнепального поранення в голову під час несення служби в зоні проведення антитерористичної операції в м. Константинівка Донецької області.

27 березня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області видано свідоцтво серія НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_2 (а.с.29 т. 1).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № НОМЕР_2 від 22.06.2020, поранення колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1990 р.н. - «Вогнепальне поранення голови», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть від 26.03.2019, одержане в результаті нещасного випадку, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.44 т. 1).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.11.2021, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до 12 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним рішення 12 Регіональної військово-лікарської комісії, яке полягає у відмові у перегляді витягу з протоколу засідання № 258 від 22.06.2020. Зобов`язано 12 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути документи стосовно ОСОБА_2 про пов`язаність поранення, причин смерті з виконанням обов`язків військової служби. В решті позову відмовлено (а.с.13-23 т. 1).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.05.2022, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у видачі їй, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , посвідчення на підставі Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей, форма і порядок видачі якого встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї загиблого на підставі Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей, форма і порядок видачі якого встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2022, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 відповідного статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту, деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740. Зобов`язати управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року та видати позивачу Посвідчення члена сім`ї загиблого (а.с.8-12 т.1).

17 листопада 2021 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та надала відповідний пакет документів (а.с.24).

Відповідач, розглянувши заяву ОСОБА_1 , протоколом № 192 від 16.12.2021 року повернув на доопрацювання її заяву від 17.11.2021, в якій зазначив, що причину смерті не встановлено (самогубство чи ні), тому повернути документи на доопрацювання з метою витребування з органів Національної поліції України необхідних даних за результатами кримінального провадження (а.с.49 т.1).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №778 від 08.08.2022, поранення колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1990 р.н. - «Вогнепальне поранення голови(S02.7.1). Навмисне самоушкодження шляхом пострілу із вогнепальної зброї (Х72)», ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ 22.03.2019, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.03.2019 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; Лікарським свідоцтвом про смерть від 26.03.2019 № 85, виданим Костянтинівським відділенням Донецького обласного бюро СМЕ; Висновком експерта Костянтинівського відділення Донецького обласного бюро СМЕ від 26.03.2019 № 75; рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 по справі № 620/12739/21, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2022 - ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Постанову 12 Регіональної військово-лікарської комісії від 22.06.2020 № 258 відмінено (а.с.188 т. 2).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон України № 2011-XII) дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закон України № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 цього ж Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Військовий обов`язок включає проходження військової служби (ч. 3 ст. 1 Закону).

Між тим, відповідно до положень ст. 16-4 зазначеного Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У свою чергу, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975) (в редакції станом на 21.11.2020), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (п. 3 Порядку).

Згідно п. 4 Порядку № 975 (в редакції станом на 21.11.2020) одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до п. 19 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У взаємозв`язку з наведеним, судом встановлено наступне.

На виконання наказу Командувача об`єднаних сил від 22.03.2019 року № 198 Про призначення службового розслідування комісією у складі: голова комісії начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 полковник ОСОБА_4 , члени комісії: офіцер відділу (за напрямком проведення службових розслідувань) Військової служби правопорядку Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил підполковник юстиції ОСОБА_5 , старший офіцер відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_7 майор ОСОБА_6 , офіцер групи Військової служби правопорядку оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_8 (за напрямком відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень) майор ОСОБА_7 в порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (зі змінами), проведено службове розслідування з метою встановлення порушень нормативно-правових актів, інших нормативних та керівних документів, з`ясування причин та умов, що призвели до загибелі військовослужбовця військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_9 старшого сержанта ОСОБА_2 , під час виконання завдань за призначенням у військовій комендатурі АДРЕСА_1 , встановлення в діях посадових осіб ступеню вини (а.с.4-23 т.2).

Як встановлено актом службового розслідування, 22.03.19 близько 14.25 у господарському приміщенні, яке розташоване на території військової комендатури ( АДРЕСА_1 ) та використовується для зберігання будівельних матеріалів та інвентарю був виявлений без ознак життя з вогнепальним пораненням голови старший сержант ОСОБА_2 , поруч з яким знаходився закріплений за ним 5,45 мм автомат АК-74 (№ НОМЕР_3 ).

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 11.02.19 №34 старший сержант ОСОБА_2 був відряджений для виконання завдань за призначенням в район проведення ООС до військової комендатури ( АДРЕСА_1 ) у складі зведеного загону ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Усним наказом військового коменданта підполковника ОСОБА_8 старшого сержанта ОСОБА_2 , закріпленого за посадою стрільця, було визначено відповідальним за приготування їжі та її роздачу військовослужбовцям військової комендатури.

Згідно розпорядку дня, затвердженого військовим комендантом 13.02.2019, з 08.00 до 18.50 кожної п`ятниці особовим складом проводиться чистка зброї. З цієї метою 22.03.19 близько 13.50 військовий комендант ( АДРЕСА_1 ) підполковник ОСОБА_8 вишикував особовий склад військової комендатури, який був не задіяний до несення служби, та надав вказівку черговому військової комендатури ( АДРЕСА_1 ) майору ОСОБА_9 видати зброю для чистки. Після шикування, приблизно о 14.05 22.03.2019, з кімнати зберігання зброї від чергового військової комендатури ( АДРЕСА_1 ) майора ОСОБА_9 старший сержант ОСОБА_2 під особистий підпис отримав закріплений за ним 5,45 мм автомат АК-74 (№ НОМЕР_3 ) для проведення чистки зброї.

В період з 14.05 до 14.25 22.03.2019 старший сержант ОСОБА_2 зайшов у приміщення для відпочинку особового складу, взяв у своєму розвантажувальному жилеті один з магазинів до автомату з боєприпасами у кількості 30 штук. Після цього вказаний військовослужбовець направився до приміщення для зберігання будівельних матеріалів та інвентарю, де ймовірно здійснив кілька пострілів собі в область голови, отримавши вогнепальні кульові поранення голови, не сумісні з життям, останній помер на місці.

Почувши постріли, до вказаного приміщення увійшов стрілець групи охорони та ППС взводу охорони та ППС роти ВСП ІНФОРМАЦІЯ_10 солдат ОСОБА_10 , який першим знайшов труп старшого сержанта ОСОБА_2 , про що доповів військовому коменданту підполковнику ОСОБА_8 .

Військовим комендантом підполковником ОСОБА_8 на місце події було викликано слідчо - оперативну групу Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУ НП України в Донецькій області під керівництвом майора поліції ОСОБА_11 та слідчого 2 слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань (м. Краматорськ) ОСОБА_12 .

Під час огляду місця події працівниками Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУ НП України в Донецькій області та слідчого територіального управління Державного бюро розслідувань (м. Краматорськ) встановлено, що біля тіла старшого сержанта ОСОБА_2 знаходився закріплений за ним 5,45 мм автомат АК-74 (№ НОМЕР_3 ) з пристебнутим до нього магазином з набоями, запобіжник стояв в положенні Автомат. В магазині знаходилось 20 набоїв 5,45 мм (серія 17-84), один набій знаходився у патроннику, а також були виявлені та вилучені 4 (чотири) гільзи 5,45 мм (серія 17-84). 23.03.19 о 10.30 було проведено додатковий огляд місця події, в ході якого було додатково виявлено та вилучено ще п`ять гільз калібру 5,45 (серія 17-84).

Передсмертної записки на місці події та видимих ознак насильницької смерті (порізів, гематом, саден) у військовослужбовця не виявлено. У кишені військовослужбовця знаходився мобільний телефон, вивченням вмісту якого було встановлено, що останній дзвінок старшим сержантом ОСОБА_2 був здійснений о 14.00 22.03.19 абоненту на ім`я ОСОБА_13 .

Зброя загиблого старшого сержанта ОСОБА_2 з місця події була вилучена слідчим 2 слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань (м.Краматорськ) для проведення експертизи. Вилучена зброя буде знаходитись в кімнаті речових доказів територіального управління Державного бюро розслідувань (м. Краматорськ) до вирішення питання згідно чинного законодавства та буде долучена в якості речового доказу до кримінального провадження.

Під час проведення огляду особистих речей старшого сержанта ОСОБА_2 , які знаходилися у приміщенні для відпочинку, вилучені дві банківські картки Приватбанку, банківські картки Райфайзенбанку, ПУМБа, Альфа банку, два флеш-носія (мікро СД 16гб та 8гб), сім-картка Київстар № НОМЕР_4 .

Тіло старшого сержанта ОСОБА_2 для проведення судово-медичної експертизи доставлено до відділення СМЕ м. Костянтинівка.

За результатами розтину тіла попередня причина смерті старшого сержанта ОСОБА_2 : Вогнепальне поранення голови з руйнуванням мозкової речовини, несумісне з життям. Відібрано біологічний матеріал з метою встановлення вмісту в крові ОСОБА_2 алкоголю чи наркотичних речовин. Лікарське свідоцтво про смерть № 85 від 26.03.2019.

22.03.2019 слідчим 2 слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань (м. Краматорськ) відомості про загибель старшого сержанта ОСОБА_2 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України Умисне вбивство (з позначкою самогубство) №620/0328 (а.с. 41 т. 2).

Враховуючи викладене, суд наголошує, що згідно з положеннями пункту 10 Порядку №975 (в редакції станом на 21.11.2020) члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), зокрема, документ, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

Відповідно до п. 13 Порядку №975 (в редакції станом на 21.11.2020) керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Однак позивачкою не надано відповідачу документ, що свідчить про причини та обставини загибелі ОСОБА_2 , а тому Міністерство оборони України обґрунтовано повернуто позивачці документи на доопрацювання для витребування з органів Національної поліції України необхідних даних за результатами кримінального провадження.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на накази Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 та від 07.06.2018 № 261 в частині відсутності права Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повертати документи по призначенню одноразової грошової допомоги на доопрацювання, виходячи з наступного.

Наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 261 від 07.06.2018) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627 затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Положення № 564). Дане Положення № 564 визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи.

Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок), та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1994 № 290.

Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1994 № 290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» (пункт 1 розділу II із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 261 від 07.06.2018).

Абзацом четвертим пункту 2 розділу II Положення № 564 передбачено, що Комісія зобов`язана приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів.

Нормативно-правовий акт - офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженими на це суб`єктами правотворчості у визначеній формі та за встановленою процедурою, спрямований на встановлення, зміну або скасування норми права.

У правовій системі України нормативно-правовий акт є основним джерелом права.

Нормативно-правові акти поділяють на закони та підзаконні нормативно-правові акти.

Закони - це нормативно-правові акти, що видаються законодавчими органами (Верховною Радою України), мають вищу юридичну силу та регулюють найважливіші суспільні відносини.

Закони зазвичай поділяються на конституційні та звичайні.

Усі закони мають вищу юридичну силу, яка полягає у тому, що:

ніхто, крім органів законодавчої влади, не може приймати закони, змінювати чи скасовувати їх;

лише Конституційний Суд України може визнати закон України чи його окреме положення неконституційним;

усі інші нормативно-правові акти повинні видаватися відповідно до законів;

у разі колізій між нормами закону і підзаконного нормативно-правового акту діють норми закону.

Підзаконні нормативно-правові акти - нормативно-правові акти уповноважених органів держави (їх посадових осіб) та інших суб`єктів, що приймають відповідно до законів і розвивають чи деталізують їх положення.

Існує чимало класифікацій нормативно-правових актів. Найбільш значущою є їх класифікація за юридичною силою. Юридична сила нормативно-правового акта - специфічна властивість мати суворо означене місце серед інших нормативно-правових актів, дотримуватися встановленої субординації. Зазвичай юридична сила акта залежить за формальною обов`язковістю від рівня та обсягу повноважень органу, який видає (приймає) цей акт, тобто суб`єкта нормотворчості. Зокрема, залежно від суб`єктів, що їх видали, виділяють такі види підзаконних нормативно-правових актів в Україні:

нормативні акти Верховної Ради України (закони, постанови)

нормативні акти Президента України (укази, розпорядження)

нормативні акти Кабінету Міністрів України (постанови, розпорядження)

нормативні акти Верховної Ради та Ради міністрів Автономної Республіки Крим

нормативні акти міністерств, державних комітетів, інших органів центральної виконавчої влади зі спеціальним статусом (накази, розпорядження)

нормативні акти місцевих державних адміністрацій

нормативні акти органів місцевого самоврядування

нормативні акти відділів та управлінь відповідних центральних органів на місцях

нормативні акти керівників державних підприємств, установ, організацій на місцях

інші підзаконні нормативні акти.

Колізія законів - розходження змісту (суперечність) двох або більше формально діючих нормативних актів, виданих з одного й того ж питання, тобто регулюють однакові правовідносини, але по-різному.

Колізія законів розв`язується шляхом вибору того нормативного акта, який має бути застосований до випадку, що розглядається. Залежно від характеру колізійної ситуації керуються такими правилами, зокрема, у разі, коли норми права, що розходяться за змістом, містяться в актах, які прийняті різними за місцем в ієрархічній структурі органами - вищестоящим та нижчестоящим, застосовується норма, прийнята вищестоящим органом, як така, що міститься в акті більшої юридичної сили;

Отже, виходячи із загальних засад класифікації підзаконних нормативно-правових актів в Україні за юридичною силою та колізії законів слід застосовувати не наказ Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564, а постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, яка має вищу юридичну силу.

Щодо позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що позовні вимоги про захист прав та законних інтересів, які на момент звернення до суду не є порушеними, або на думку позивачки їх порушення може мати місце в майбутньому є передчасними.

Як встановлено судом, у спірних правовідносинах ІНФОРМАЦІЯ_5 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, прав та законних інтересів позивача не порушував, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти ті чи інші дії.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до приписів ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області при розгляді даної справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення не завершено, то позовні вимоги позивачки є передчасними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення, дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: Міністерство оборони України (Повітрофлотський просп., 6, м.Київ, 03168, )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 )

Дата складення повного рішення суду 08 грудня 2022 року.

Суддя О.Є. Ткаченко