Справа № 140/6803/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6803/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач1, ГУ ПФУ в Запорізькій області) Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій відповідача1 та рішення відповідача2 від 22.04.2022 №52 щодо відмови у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та скасування даного рішення;

зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період здобуття професійно-технічної освіти з 08.04.2002 по 31.07.2002, у зв`язку із чим призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.04.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 22.04.2022 ГУ ПФУ у Волинській області було прийнято рішення №52 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відмовою зарахувати період здобуття професійно-технічної освіти до пільгового стажу в металургії для призначення пенсії.

Позивач вважає дії відповідача1 щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі рішення відповідача2 від 22.04.2022 №52 протиправними, а прийняте рішення таким, що суперечать чинному законодавству та не відповідає критеріям правомірності дій і рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки пільговий стаж ОСОБА_1 у металургії складає 20 років 9 днів.

Позивач посилається на те, що відповідачі протиправно не зараховують до пільгового стажу період здобуття ним професійно-технічної освіти на ВАТ «Дніпроспецсталь» з 08.04.2002 по 31.07.2002. При цьому зазначає, що у спірний період він здобував професійно-технічну освіту у формі первинної професійної підготовки на ВАТ «Дніпроспецсталь», яка здійснювалась відділом підготовки персоналу управління трудовими ресурсами ВАТ «Дніпроспецсталь» відповідно до Положення про професійне навчання кадрів на виробництві, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства освіти і науки України від 26.03.2001 №127/151 (далі Положення №127).

Позивач вказує, що відповідачами не направлялось позивачу повідомлення про необхідність подання будь-яких додаткових документів для призначення пенсії. Більше того, актом про результати достовірності довідки, уточнюючої особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, наданої ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» підтверджується, що відповідач1 ознайомлювався з матеріалами особової справи ОСОБА_1 , а отже вважає, що достеменно знав про професійно-технічне навчання позивача на підприємстві.

Окрім того, відповідно до копії наказу від 08.04.2002 №175 ОСОБА_1 прийнятий на ВАТ «Дніпроспецсталь» учнем підручного сталевара електропечі з повним робочим днем з надбавкою до заробітної плати у зв`язку із роботою у шкідливих умовах, які є аналогічними умовам, в яких він в подальшому працював за професією підручного сталевара електропечі, що підтверджується копією записки від 01.08.2002 №68, що в свою чергу підтверджує необхідність зарахування спірного періоду до його пільгового стажу.

Позивач вказує, що ГУ ПФУ в Запорізькій області передало на розгляд його заяву до ГУ ПФУ у Волинській області за відсутності на те правових підстав, чим порушило право на належний розгляд його звернення.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.26).

Представник відповідача2 у відзиві на позовну заяву (а.с.30-34) позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 19 років 08 місяців 24 дні, із врахуванням додаткових років (19 років за Списком №1) 38 років 08 місяців 24 дні. Пільговий стаж складає: Список №1 19 років 08 місяців 15 днів; відкриті гірничі роботи/металургія, п/п (20) 19 років 08 місяців 15 днів; відкриті гірничі роботи/металургія, пост.202 (25) 24 роки 7 місяців 19 днів. Вік позивача на момент звернення за призначенням пенсії 44 роки.

З огляду на вказане, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 22.04.2022 №52 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та пенсійного віку.

Щодо вимоги позивача про зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду здобуття професійно-технічної освіти з 08.04.2002 по 31.07.2002 зазначає, що згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98-ВР від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Документи, які підтверджують період навчання, позивач при зверненні за призначенням пенсії не надавав.

Згідно записів трудової книжки позивач з 08.04.2002 по 31.07.2002 працював учнем підручного сталевара електропечі, робота за даною професією не дає право на призначення пільгової пенсії. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі

У відзиві на позовну заяву представник відповідача1 позовних вимог ОСОБА_1 не визнав з аналогічних підстав, про які зазначив представник відповідача2. Крім того вказав, що згідно чинного законодавства функції по призначенню, перерахунку і виплаті пенсій покладені саме на Пенсійний фонд України, який здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надавалась оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Позивач скористався своїм правом на звернення за пенсією та ГУ ПФУ у Запорізькій області згідно рішення від 10.10.2022 №52 ОСОБА_1 вже призначено пенсію згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 за заявою від 30.09.2022 у зв`язку з набуттям необхідного пільгового стажу 20 років (роботи відкриті гірничі/металургія, провідні професії - 20 років 19 днів). Тобто відсутні підстави вважати про порушення відповідачами прав позивача з цього питання. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі (а.с.38-46).

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.04.2022 звернувся до Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.66).

22.04.2022 ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення №52 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та пенсійного віку, визначивши пільговий стаж позивача за Списком №1 19 років 08 місяців 24 дні (а.с.15).

Відповідач1 листом від 30.06.2022 повідомив позивача про прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, у якому також вказав, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 08.04.2002 по 31.07.2002 працював учнем підручного сталевара електропечі, робота за даною професією не дає право на призначення пільгової пенсії (а.с.11зворот-12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Законом №1788-XII визначено такі види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років (стаття 2 Закону №1788-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати; 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Крім цього, пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників передбачена статтею 114 Закону №1058-IV.

Так, відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які, зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Особливість цього виду пенсій полягає у зменшенні пенсійного віку, тобто, чим більший ступінь важкості та шкідливості умов праці, тим нижчий вік виходу на пенсію, а також менші вимоги до стажу, необхідного для призначення пенсії, вищі розміри пенсій.

Пенсія за віком на пільгових умовах призначається тоді, коли відсутні умови для призначення пенсії за віком на загальних підставах. Тому особі, яка має право на пенсію за віком не може бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах, оскільки пенсія за віком і пенсія за віком на пільгових умовах є пенсіями одного й того ж виду, з тією лише різницею, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається у випадку відсутності у особи права на призначення пенсії за віком на загальних умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 в справі №752/18396/16-а, та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірному рішенні від 22.04.2022 №52 підставою для відмови у призначенні пенсії стало недосягнення ОСОБА_1 пенсійного віку у 50 років та відсутність необхідного пільгового стажу.

При цьому суд зауважує, що вказане рішення не містить зазначення періодів роботи позивача, які не включено до пільгового стажу, конкретних підстав для не включення таких періодів, разом із тим, не вказано, які саме первинні документи не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Разом з тим, ГУ ПФУ в Запорізькій області у листі від 30.06.2022 повідомило, що позивач не надав документів, які підтверджують період навчання з 08.04.2002 по 31.07.2002, за вказаний період міститься запис у трудовій книжці про роботу учнем підручного сталевара печі, яка не дає права на призначення пільгової пенсії.

Отже, спірним у даній справі є питання зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 08.04.2002 по 31.07.2002 та, як наслідок, наявність права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі Порядок № 637).

Як визначено статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Водночас згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як слідує з трудової книжки позивача (а.с.10) від 08.04.2002, ОСОБА_1 з 08.04.2022 прийнятий на навчання в сталеплавильний цех №1 учнем підручного сталевара електропечі у ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» (запис №1) та з 01.08.2002 переведений підручним сталевара електропечі 4 розряду (запис №2).

Судом встановлено, що зазначені записи у трудовій книжці позивача завірені печатками та підписом відповідальних осіб, будь-яких виправлень не мають.

Отже, в період з 08.04.2022 по 31.07.2002 позивач працював у ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» учнем підручного сталевара електропечі.

Разом з тим суд зауважує, що посада учня підручного сталевара електропечі не передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, який був чинним станом на 2002 рік.

Таким чином, наявність запису в трудовій книжці позивача про роботу учнем підручного сталевара електропечі в період з 08.04.2022 по 31.07.2002 не є самостійною підставою для зарахування вказаного періоду до пільгового стажу, оскільки посада не віднесена до Списку №1 та у трудовій книжці відсутні відомості про характер виконуваної роботи.

Відтак, такий період повинен підтверджуватись уточнюючими довідками підприємства, де позивач проходив навчання.

Проте, в матеріалах справи відсутні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів про виконувану роботу у виробництві чорної металургії ОСОБА_1 за професією учень підручного сталевара електропечі у період з 08.04.2002 по 31.07.2002.

Разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач надав довідку ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» від 13.04.2002 №125-103 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до якої підприємство підтвердило пільговий період роботи позивача на посаді підручного сталевара електропечі, починаючи з 01.08.2002, без врахування періоду його навчання з 08.04.2002 по 31.07.2002 (а.с.52).

Інших документів, які б підтверджували відповідний характер роботи у спірний період, що дає право на пільгову пенсію, позивач до заяви про призначення пенсії не долучив, що підтверджується розпискою-повідомленням відповідача1 про прийняття документів від 18.04.2022 (а.с.68).

Таким чином, приймаючи спірне рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач керувався наявними документами, якими пільговий характер роботи на посаді учня підручного сталевара електропечі не був підтверджений.

До матеріалів справи позивач долучив копію наказу про прийом на роботу №175 від 08.04.2002, згідно з яким позивач зарахований на роботу з іспитовим строком на 1 місяць учнем підручного сталевара електропечі СПЦ №1 (дільниця пічний проліт 0410) з повним робочим днем та протокол №626 від 28.07.2002 засідання кваліфікаційної комісії, за яким йому присвоєно професію підручний сталевара 4 розряду (а.с.17-19), проте вказані документи не були подані разом із заявою про призначення пенсії, оскільки видані ПрАТ «Дніпроспецсталь» 03.10.2022, що слідує з проставленої відмітки «Згідно з оригіналом», отже не могли бути враховані відповідачем2 при прийнятті спірного рішення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.3.2 Положення про професійне навчання кадрів на виробництві, яке затверджене наказом Міністерства праці соціальної політики України від 26.03.2001 №127/151 (в редакції, чинній на момент прийняття позивача на роботу учнем підручного сталевара печі), первинна професійна підготовка робітників це професійно-технічне навчання осіб, які раніше не мали робітничої професії, що забезпечує рівень професійної кваліфікації, необхідний для продуктивної професійної діяльності.

Первинна професійна підготовка робітників на виробництві здійснюється із числа осіб, які зараховані на роботу на підприємства учнями.

Первинна професійна підготовка робітників завершується кваліфікаційною атестацією. Особам, які успішно пройшли кваліфікаційну атестацію, присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії) та видається свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Організація навчально-виробничого процесу, тривалість навчального тижня та навчального дня встановлюються відповідно до Закону України «Про професійно-технічну освіту» (103/98-ВР), Кодексу законів про працю (322-08) та Положення про організацію навчально-виробничого процесу в професійно-технічних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 18.05.98 №181 (z0460-98) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.98 за №460/2900.

Отже, вищевказаним Положенням передбачено можливість зарахування особи на роботу на підприємство учнем з метою подальшого отримання нею відповідної кваліфікації.

Разом з тим, навчально-виробничий процес повинен відповідати вимогам, зокрема, Закону України «Про професійно-технічну освіту» (103/98-ВР) та завершуватись видачею відповідного свідоцтва про присвоєння робітничої кваліфікації, який в свою чергу є документом, що підтверджує факт проходження професійно-технічного навчання.

Доказів отримання такого свідоцтва про присвоєння робітничої кваліфікації позивач ані до заяви про призначення пенсії, ані до позовної заяви не надав.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі Закон №103/98-ВР, в редакції станом на 2002 рік) час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, законодавством передбачено можливість зарахування до пільгового стажу роботи періоду професійно-технічного навчання, однак такий період повинен підтверджуватись відповідним документом про професійно-технічну освіту, перелік яких наведений у статті 16 Закон №103/98-ВР, зокрема, свідоцтвом про присвоєння робітничої кваліфікації, яке відповідно до вказаної норми Закону видається особі, яка опанувала курс професійно-технічного навчання і успішно пройшла кваліфікаційну атестацію.

Таким чином, оскільки до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач на надав документ про професійно-технічну освіту чи інших документів, які б підтверджували пільговий характер його роботи учнем підручного сталевара електропечі, тому підстави для зарахування спірного періоду його роботу до пільгового стажу у відповідача2 були відсутні.

Доводи позивача про те, що відповідач1 ознайомлювався з матеріалами його особової справи, відтак знав про його професійно-технічне навчання, суд відхиляє, оскільки відповідно до акту від 12.04.2022 ГУ ПФУ в Запорізькій області перевіряло лише достовірність виданої ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» вм.А.М.Кузьміна» довідки від 13.04.2022 №125-103, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, у якій відсутній період роботи позивача учнем підручного сталевара електропечі з 08.04.2022 по 31.07.2022 (а.с.20зворот-21).

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області, визначаючи пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком №1 19 років 8 місяців 15 днів (без врахування спірного періоду) та відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, діяло правомірно, оскільки до заяви про призначення пенсії позивач на надав документів, які б підтверджували факт професійно-технічного навчання, період якого зараховується до пільгового стажу, чи документів, що підтверджують пільговий характер роботи учнем підручного сталевара електропечі з 08.04.2002 по 31.07.2002.

Подані позивачем до позовної заяви додаткові документи, які не подавались до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не можуть бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин, оскільки не досліджувались органом Пенсійного фонду при прийнятті спірного рішення.

Щодо тверджень позивача про безпідставність передачі відповідачем1 його заяви на розгляд ГУ ПФУ у Волинській області, то суд зазначає, що в силу п.4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Таким чином, в даному випадку за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а саме: відділ призначення пенсій ГУ ПФУ у Волинській області, яким і прийнято спірне рішення.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, довели суду належними та допустимими доказами правомірність своїх дій та рішення.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій