Справа № 295/9174/22
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Чішман Л.М., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 - Алексєєва Сергія Миколайовича до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0240/101000/22 від 06.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог вказано, що 02.05.2022 o 11 год. 08 хв. до відділу митного оформлення «Оліївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці декларантом та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ФОП « ОСОБА_1 », в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію (далі МД), якій присвоєно номер UA101020/2022/012701, на товар (графа 31 ЕМД) «легковий автомобіль, бувший у використанні, марка - Hyundai, модель - Sonata, ідентифікаційний номер (кузов) НОМЕР_1 , календарний виготовлення - 2014 р., модельний рік виготовлення - 2015 р., об`єм двигуна - 1999 см3.

При цьому, декларантом у графі 36 заявлено преференційний режим до задекларованого у митній декларації товару в рамках Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», а саме звільнення від сплати ввізного мита, сплати акцизного збору та сплати ПДВ на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, та внесено до графи 36 ЕМД «преференція» коду пільги «311» (автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, що ввозяться на митну територію України громадянами).

Позивач на підставі отриманих документів подала всі необхідні відомості для проведення оформлення та жодні відомості не визнані недостовірними, підробленими чи такими, що унеможливили визначення, як коду товару, згідно УКЗД, так і для його нарахування. Будь - яких інших обмежень, щодо визначення часу застосування дії Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» не вказано. Інспектор митної служби Житомирської митниці, який проводив митне оформлення за вказаною декларацією та поданими документами, не відмовив у митному оформленні за вказаною пільговою ставкою та здійснив митне оформлення. Будь-якої зацікавленості чи умислу на зменшення чи несплату митних платежів у ОСОБА_1 не було, оскільки відповідальним за фінансове врегулювання (гр. 9 МД) є ОСОБА_2 . Крім цього, представник позивача зазначив, що в даному випадку в діях позивача відсутній не тільки склад, а й подія адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 23.09.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, витребувано у відповідача матеріали справи про порушення митних правил №0240/101000/22 від 06.09.2022 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 21).

Відзивом на позовну заяву представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що декларантом ОСОБА_1 неправомірно у графі 36 ЕМД застосовано «преференцію» код пільги «311», що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів по миту на 12872,16 грн., по акцизному збору на 21582,66 грн., та по ПДВ на 32635,28 грн., а всього на загальну суму 67090,10 грн.

Транспортний засіб фактично ввезений на митну територію України 25.01.2022 року, тобто до моменту внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України та встановлення пільги «311» і вказані відомості позивачу були достовірно відомі, оскільки містилися в коносаменті від 21.12.2021 року №YHSMASCHR211221. Декларант, зазначив в графі «44» митної декларації №UA01020/2022/012701 посилання на коносамент від 21.12.2021 №YHSMASCHR211221 та наявність вказаного документу у неї особисто відмітка в гарфі 44 «m», в якому містились однозначні данні щодо дати ввезення на митну територію України вказаного транспортного засобу, в свою чергу не подала його до митного органу.

Разом з тим, на спростування посилань позивача, якими обґрунтовано позовну заяву, представник відповідача зазначив, що моментом здійснення імпорту є момент перетину товару митного кордону України; з 01.04.2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових у митному режимі імпорту та тимчасово, але не раніше 1 квітня 2022 року, пропуск та митне оформлення автомобілів легкових, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з звільненням від оподаткування ввізним митом, а тому відповідні посилання на норми статті З МКУ безпідставні, крім цього вони не суперечать і Закону України №2142-ІХ, оскільки не змінюють трактування щодо застосування відповідного звільнення транспортних засобів, ввезених з 01 квітня 2022 року; факт здійснення митного оформлення транспортного засобу без зауважень з боку працівника митниці, якого в свою чергу притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не свідчить про його правильність та законність, а так само про відсутність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України; об`єктивна та суб`єктивні сторони інкримінованого позивачу правопорушення не пов`язують мету вчинення правопорушення з отриманням фінансової вигоди особою, що вчинила вказане правопорушення, наприклад діючі в інтересах отримання вигоди третьою особою; будь-які дії які, спрямовані на неправомірне зменшення або звільнення від сплати митних платежів, утворюють склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України; визнання неконституційними положення абзацу другого статті 485 Митного кодексу України в даному випадку не має жодного відношення до суті даного позову, враховуючи, що відповідні положення рішення Конституційного суду не набули чинності (а.с. 23-28).

До відзиву на позовну заяву на виконання вимог ухвали про відкриття провадження представником відповідача долучено матеріали справи про порушення митних правил №0240/101000/22 стосовно ОСОБА_1 (а.с. 42-107).

Відповіддю на відзив представник позивача зазначив, що відзив відповідача не спростовує обґрунтування позивача щодо правомірності її дій та незаконності винесеної оскаржуваної постанови, транспортний засіб оформлений з наданням пільг в оподаткуванні відповідно до вимог та умов, які діяли на день митного оформлення, відповідач намагається приховати важливі обставини справи та однобічно намагається трактувати норми чинного законодавства (а.с. 109-111).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Встановлено, що 02.05.2022 o 11 год. 08 хв. до відділу митного оформлення «Оліївка» митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці декларантом та особою, уповноваженою на роботу з митними органами, ФОП « ОСОБА_1 », в митному режимі «Імпорт 40 ДЕ» подано електронну митну декларацію, якій присвоєно номер UA101020/2022/012701, на товар (графа 31 ЕМД) «легковий автомобіль, бувший у використанні, марка - Hyundai, модель - Sonata, ідентифікаційний номер (кузов) НОМЕР_1 , календарний виготовлення - 2014 р., модельний рік виготовлення - 2015 р., об`єм двигуна - 1999 см3, тип двигуна - бензиновий, номер двигуна - немає даних, кількість місць включаючи водія - 5, тип кузова - седан, колісна формула - 4x2, призначений для доріг загального користування, країна відправлення/експорту (гр. 15) - Корея, та товаросупровідні документи на вказаний товар (транспортний засіб): свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , купчий документ від 17.01.2022 № СІА-, коносамент (Bill of lading) від 21.12.2021 №YHSMASCHR211221, експертну довідку від 02.05.2022 № 1791, інформація з сайту copart.com мережі «Інтернет», копії аркушів паспорта та ідентифікаційного коду громадянки України ОСОБА_2 .

Товар (транспортний-засіб) доставлено до митного поста «Житомир-центральний» згідно документу контролю доставки - ЕМД типу ІМ ЕЕ від 15.04.2022 № UA101020/2022/009855, відповідно до якого митниця на кордоні UA500100 - Пункт пропуску "Чорноморський морський порт", відділ митного оформлення № 3 митного поста "Чорноморськ-порт " Одеської митниці.

Згідно товарно-супровідних документів та ЕМД № UA101020/2022/012701, відправник товару: дані відсутні; одержувач/імпортер: громадянин України ОСОБА_3 , відповідальна за фінансове урегулювання: громадянка України ОСОБА_2 ; декларант та особа, уповноважена на роботу з митними органами - ФОП « ОСОБА_1 ». У графі 47 (нарахування платежів) ЕМД № UA101020/2022/012701 декларантом ОСОБА_1 зазначено наступні ставки платежів: мито (вид платежу 121), основа нарахування - 128721,56 грн., ставка 10%, сума - 12872,16 грн., спосіб платежу - 06, акцизний збір (вид платежу 185), основа нарахування 1999,00 см. куб., ставка 350 ЕІЖ, сума - 21582,66 грн., спосіб платежу - 06, ПДВ (вид платежу 128), основа нарахування 163176,38 грн., ставка 20%, сума - 32635,28 грн., спосіб платежу (гр. 43) - 06 (резервний метод).

Декларантом у графі 36 заявлено преференційний режим до задекларованого у митній декларації товару в рамках Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», а саме звільнення від сплати ввізного мита, сплати акцизного збору та сплати ПДВ на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, та внесено до графи 36 ЕМД «преференція» коду пільги «311» (автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, що ввозяться на митну територію України громадянами).

13.07.2022 року в.о. головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Житомирської митниці Рафальським О.М. у присутності ОСОБА_1 винесено протокол про порушення позивачем митних правил №0240/101000/22 (а.с. 44-46).

Згідно письмових пояснень позивача, наданих 13.07.2022 року в рамках розгляду щодо неї справи про порушення митних правил, підставою для застосування преференції «311» була оформлена 15.04.2022 року попередня митна декларація. Пояснити подачу до прийняття ЗУ від 24.03.2022 року №2142-ІХ, а саме 15.02.2022 року митних декларацій №UА101020/2022/005947 та №UА101020/2022/006051 на транспортні засоби, оформлені без пільг та у яких в графах 44 зазначено інформацію про коносамент №YHSMASCHR211221 - не змогла (а.с. 82).

Постановою в.о. заступника начальника Житомирської митниці Кондратюка А.В. від 06.09.2022 року позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 201270, 30 грн (а.с. 104-107).

Статтею ст. 71 МК України преміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - Податковий кодекс України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податковий кодекс України).

Згідно з п.216.4 ст.216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з акцизного податку у ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавств випадках.

Крім того, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але нижча митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються ціни товарів.

Згідно з п.187.8 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації митного оформлення.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/ зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності плата податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми й податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Частиною 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини 2 статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

Згідно зі статтею 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації..

Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в цьому випадку, з урахуванням вимог п. 8 частини першої статті 4 та частини восьмої статті 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями пунктів 4 та 49 статті 4 Митного кодексу України встановлено, що ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку; пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України доповнено підпунктом 69.24 наступного змісту: «Тимчасово на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілі легкові, кузови до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Відповідно до частини 1 статті 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Порядок переміщення транспортних засобів через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (далі - Правила № 1118).

Пунктом 7 Правил № 1118, передбачено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає серед інших документів оригінали та ксерокопії: документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційні (технічних) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

З матеріалів митної справи, наданої представником відповідача, вбачається, що автомобіль марки «Hyundai Sonata», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , було ввезено на митну територію України в пункті пропуску Чорноморський морський порт» 25.01.2022 року на морському судні «YOUNG SHIN» за лінійним коносаментом від 21.12.2021 року №YHSMASCHR211221 та домашнім коносаментом від 21.12.2021 року №CIGSMACR2112DH01 (а.с. 67, 75, 85).

Декларант, зазначив в графі «44» митної декларації №UA01020/2022/012701 посилання на коносамент від 21.12.2021 №YHSMASCHR211221, що виключає умисел заявлення позивачем неправдивих відомостей щодо преференції по ввізному миту.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що дії позивача є неправлмірними, адже датою виникнення податкових зобов`язань з акцизного податку у ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавств випадках та відсутність доказів того, що дії позивача, а саме заявлення в митній декларації неправдивих на думку відповідача відомостей щодо преференції по ввізному миту, були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу, у зв`язку з чим, скасовує постанову №0240/101000/22 від 06.09.2022 року

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову, у силу приписів ст. 139 КАС України стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 242-246 КАС України, Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», ст.ст. 52-53, 74, 246, 257, 264, 266, 485 МК України, ст.ст. 251, 254 КУпАП, Рішенням Конституційного Суду України 15.06.2022 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 485 Митного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - Алексєєва Сергія Миколайовича до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0240/101000/22 від 06.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та закрити провадження у справі.

Стягнути з Житомирської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.11.2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник позивача: Алексеєв Сергій Миколайович, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Житомирська митниця Державної митної служби України, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, .

Суддя Л.М. Чішман