Справа № 420/6060/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6060/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дальницької сільської ради Одеського району Одеські (вул. Дружби, 126, с. Дальник, Одеський район, Одеська область, 67842, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дальницької сільської ради Одеського району Одеські (вул. Дружби, 126, с. Дальник, Одеський район, Одеська область, 67842, ), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області у неприйняттi рiшення по заявi вiд 27.11.2021 року;

зобов`язати Дальницьку сільську раду Одеського району Одеської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу в приватну власність громадянину України (учаснику ATO) ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на територiї Maр`янiвськоп сiльської ради (за межами населеного пункту) Одеського району (колишнього Овідіопольського району) Одеської області, кадастровий номер :01:002:0550;

зобов`язати Дальницьку сільську раду Одеського району Одеської областi подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рiшення та строк подачі звіту встановити не більше 1-го тижня ;

зобов`язати Дальницьку сільську раду Одеського району Одеської області повернути позивачу витрати на судовий збір, на складання позову та іншу правничу допомогу у розмірі 15 992,40 гривень (15000 витрати на професiйну правничу допомогу та судовий збiр 992,40);

стягнути з вiдповiдача моральну шкоду в розмiрi однiєп мiнiмальноп заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником АТО та з метою реалізації свого пріоритетного конституційного права на отримання до 0,12 га землi сільськогосподарського призначення для ведення садівництва, знайшов вільну земельну ділянку, яка була визначена для передачі учасникам АТО на Атласі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що на території Мар`янiвської сільської ради колишнього Овідіопольського району Одеської області та подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки загальною площею 0,12 га. Однак, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було відмовлено у наданні такого дозволу.

Відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивач оскаржив до суду. Так, на виконання рішення по справі №340/1912/20 позивачем отримано наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Позивач зазначає, що у подальшому розроблено проект землеустрою та ділянку позивача внесено в Державний земельний кадастр та надано кадастровий номер - :01:002:0550.

Заява на затвердження проекту землеустрою від 27.11.2021 року позивачем вислана поштою на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана відповідальною особою.

На переконання позивача, відповідач не має права відмовляти йому в затвердженні проекту землевідведення, оскільки у нього відсутній адміністративний розсуд в даному питанні (заключна стадія затвердження проекту), а також повноваження не є дискреційними.

Позивач спираючись на статтю 118 пункту 9 Земельного Кодексу України, в якій визначено, що на затвердження проекту землеустрою органу влади дається - 2 тижні, вважає, що компетенція Дальницькоп сільської ради Одеського району Одеської області полягає лише в наданні земельної ділянки та протиправно надавати відмову з підстав, які ґрунтуються на недоліках змісту, форми, завдань та положень проекту землеустрою при наявності Витягу з Державного земельного кадастру за номером :01:002:0550.

Враховуючи, що відповідач повинен був прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, але не зробив цього, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.04.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

10.05.2022 року до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії договору про надання професійної правничої допомоги від 08.03.2022 року та докази направлення його копії на адресу відповідача.

17.05.2022 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, у зв`язку з тим, що заява позивача від 27.11.2021 року була розглянута постійною комісією Дальницькоп сільської ради та із пропозицією «Задовольнити» документи були передані на розгляд сесії сільської ради. Так, 24.12.2021 року відбулась чергова 12 сесія Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, на якій було прийнято рішення №1225 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. України ОСОБА_1 у власність для ведення садівництва».

При цьому, відповідач відмітив, що заява позивача від 27.11.2021 року відповідачем була отримана 07.12.2021 року, про що свідчить поштова відмітка.

Відповідач зазначає, що у позовній заяві неодноразово зазначається, що Дальницька сільська рада не має права відмовити йому у затверджені проекту землеустрою, при цьому позивачем не надано жодного документу чи жодного доказу з приводу того, що Дальницька сiльська рада має чи мала намір відмовити заявнику у задоволені його заяви або ухвалила рішення, яким відмовила у затверджені проекту землеустрою.

Також відповідач зауважує, що територія Дальницької сільської ради включає в себе 9 (дев`ять) населених пунктів, а саме: с. Роксолани, с. Грибівка, с. Дальник, с. Санжiйка, с. Барабой, с. Богатирівка, с. Доброолександрівка, с. Марянівка, с. Новоградкiвка та нараховує більше 12 тис. населення. Тому, на адресу сільської ради надходить дуже велика кількість заяв, в тому числі й для розгляду на сесії ради, в тому числi й з земельних питань, збирати за кожною заявою позачергову сесію ради фiзично не можливо, а тому заява позивача була розглянута у максимально стислі строки.

Відповідач звернув увагу суду, що після направлення заяви на адресу Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області заявник не цікавився подальшим результатом розгляду даної заяви, не з`являвся, не дзвонив, не спрямовував жодних листів із проханням повідомити його про результати розгляду заяви, а кошти в бюджеті для відправлення рекомендованої кореспонденції наприкінці бюджетного року були вiдсутнi.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача у частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, а саме прийняти рiшення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність громадянину України ОСОБА_1 земельноп дiлянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на території Мар`янівськоп сiльської ради (за межами нас ленного пункту) Одеського району Одеської областi, кадастровим номером :01:002:0550, відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними.

Крім того відповідач заперечує проти вимог позивача щодо зобов`язання Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області повернути йому витрати на судовий збір та на складання позову та іншу правничу допомогу, зазначивши, що позивач звільнений від сплати судового збору, а розмір зазначених витрат на правничу допомогу не є обґрунтованим, співмірним складності справи та відсутні жодні докази часу, витраченого адвокатом на надання послуг.

Також відповідач вважає, що позивач не навів будь-яких обґрунтувань, у чому саме полягала завдана моральна шкода, та iз чого виходив позивач визначаючи даний розмір моральної шкоди, при цьому належних та допустимих доказів в підтвердження завданих відповідачем душевних страждань, та яких саме, в чому вони полягали, позивачем належним чином суду не наведені та не обґрунтовані, в підтвердження цих тверджень доказів не надано.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

31.05.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідач має обов`язок зателефонувати та надати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. України ОСОБА_1 у власність для введення садівництва. Крім того зауважує, що він цікавився про прийняття рішення на офіційному сайті відповідача, але інформація на сайті відсутня.

Виходячи з того, що відповідач затвердив проект землеустрою, позивач у відповіді на відзив просить суд зменшити позовні вимоги, а саме - виключити другу позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, а всі інші позовні вимоги залишити в силі.

13.06.2022 року до суду надійшли заперечення, в яких відповідач зазначає, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. України ОСОБА_1 у власність для ведення садівництва не спрямовувалось на адресу заявника з метою збереження його особистих даних, а також через відсутність його погодження отримання завіреної копії рішення поштовою кореспонденцією. У зв`язку з тим, що позивачем не було надано згоди та дозволу на розповсюдження інформації, що стосується його особисто, а має місце лише згода на обробку персональних даних, з метою виконання вимог Закону України «Про захист персональних даних», як правило, рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок та передачу їх у власність, на офiцiйному сайті сільської ради не публікуються.

Також відповідач вказує, що у відповіді на відзив позивач просить суд зменшити позовні вимоги, але дана вимога має міститься у відповідній позовній заяві, як у заяві по суті, а не у відповіді на відзив, оскільки поєднання даних документів у одному не передбачено КАС України.

28.06.2022 року до суду надійшли заперечення від відповідача, де позивачем зазначена інша особа та інші обставини справи, у зв`язку з чим суд не розглядає дане заперечення.

22.08.2022 року до суду надійшла заява, в якій позивач надав оригінал звіту про обсяг наданої професійної правничої допомоги та її вартість по договору №08/03-22/1 від 08.03.2022 року.

12.10.2022 року від відповідача до суду надійшла заява щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

24.10.2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на заяву відповідача щодо зменшення судових витрат.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 13 грудня 2017 року. Участь позивача в антитерористичні операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України підтверджується також довідкою Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 №1219 від 12.12.2016 року та довідкою Військової частини НОМЕР_4 №64- від 17.07.2017 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 року по справі №340/1912/20 позовну заяву позивача задоволено частково, визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.01.2020 №15-1128/13-20-СГ, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га, за межами населеного пункту на території Мар`янівського сільського ради Овідіопольського району Одеської області. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання даного рішення суду, Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за №520-УБД від 07.10.2020 року було надано гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Мар`янівськоп сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 0,12 га, iз цільовим призначенням - для ведення садівництва. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Заявою-повідомленням від 25.06.2021 року позивачем було повідомлено Дальницьку сільську раду про наданий йому дозвіл на розробку проекту землеустрою за Наказом від 07.10.2020 року.

У подальшому позивачу погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва за адресою Одеська область, Овідіопольський район, Мар`яніська сільська рада (за межами населеного пункту та, як вбачається з витягу з Дежавного земельного кадастру, надано кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0550.

Заявою від 27.11.2021 року позивач звернувся до Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність (в межах норми безкоштовної передачі) земельну ділянку площею 0,12 гектари (за межами населених пунктів, Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району) за рахунок вільних земель сільськогосподарського призначення для ведення садівництва.

Відповідно до рекомендованого повідомлення №951 вищевказану заяву відповідач отримав 07.12.2021 року.

Рішенням Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області 12 сесія за №1225-VІІІ від 24.12.2021 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України ОСОБА_1 площею 0,1200 га. для ведення садівництва, що розташована за адресою: Мар`янівська сільська рада Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів). Вирішено передати гр. України ОСОБА_1 безоплатно у власнiсть земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, в тому числі: рілля 0,1200 га, для ведення садівництва, iз земель запасу сiльськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Мар`янівська сільська рада Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів) та за якою визначено кадастровий номер :01:002:0550. А також затверджено гр. України ОСОБА_1 зареєструвати право власності на земельну ділянку, кадастровий номер - :01:002:0550, що розташована за адресою: Мар`янівська сільська рада Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Позивач, не отримавши зазначене рішення Про затвердження проекту землеустрою №1225-VІІІ від 24.12.2021 року, вважаючи його відсутнім, а заяву такою, що не розглянуто, звернувся до суду з даним позовом.

Також судом встановлено, що відповідач надав до суду довідку вих.№750 від 16.05.2022 року про те, що в період з 24.12.2021 року по 21.04.2022р. до Дальницької сільської ради адвокатських запитів від Адвокатського об`єднання «БендЕМ Партнерз» в інтересах ОСОБА_1 , щодо результатів розгляду заяви вiд 27.11.2021р. не надходило.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Стаття 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Частинами 1-3 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За приписами п.в ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Статтею 122 Земельного кодексу повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб надані сільським, селищним, міським радам.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, садівництва у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року №1423-ІХ) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною 10 ст.118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно частини 11 ст.118 ЗК України встановлено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.186 ЗКУ проекти землеустрою погоджуються та затверджуються у такому порядку, зокрема згідно з п.6: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

У даній справі спірним є питання чи допустив відповідач протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування.

27.11.2021 позивач звернувся до Дальницької сільської ради Одеської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо ведення земельної ділянки та передати у власність (в межах норми безкоштовної передачі) земельну ділянку площею 0,12 гектари (за межами населених пунктів, Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району) за рахунок вільних земель сільськогосподарського призначення для ведення садівництва.

Судом встановлено, що 24.12.2021 року відбулась чергова 12 сесія Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, на якій було розглянуто вищевказану заяву та винесено рішення № 1225-VIII про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України ОСОБА_1 площею 0,1200 га. для ведення садівництва, що розташована за адресою: Мар`янівська сільська рада Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів), вирішено передати гр. України ОСОБА_1 безоплатно у власнiсть земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, в тому числі: рілля 0,1200 га, для ведення садівництва, iз земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: Мар`янівська сільська рада Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів) та за якою визначено кадастровий номер :01:002:0550.

Належним чином засвідчена копія рішення про затвердження проекту землеустрою № 1225-VIII від 24.12.2021 року надана суду відповідачем разом із відзивом на адміністративний позов.

Отже, судом встановлено, що заява позивача від 27.11.2021 року про затвердження проекту землеустрою відповідачем розглянута з прийняттям відповідного рішення.

Суд зазначає, що рішення про затвердження проекту землеустрою № 1225-VIII від 24.12.2021 року прийнято позивачем в порядку та згідно норм діючого законодавства на першій сесії, яка відбулась після надходження його заяви, а отже вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області у неприйняттi рiшення по заявi вiд 27.11.2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

При цьому, питання повідомлення позивача щодо результатів розгляду його заяви від 27.11.2021 року не є предметом розгляду даної справи.

Натомість, суд звертає увагу, що отримавши вищевказане рішення про затвердження проекту землеустрою, відповідач у відповіді на відзив зменшив позовні вимоги, виключивши вимогу про зобов`язання Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу в приватну власність громадянину України (учаснику ATO) ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на територiї Maр`янiвськоп сiльської ради (за межами населеного пункту) Одеського району (колишнього Овідіопольського району) Одеської області, кадастровий номер :01:002:0550.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) і "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовної заяви, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дальницької сільської ради Одеського району Одеські (вул. Дружби, 126, с. Дальник, Одеський район, Одеська область, 67842, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.