Справа № 308/4613/22
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4613/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., за участі секретаря судового засідання Федорнак О.В., у присутності: позивача ОСОБА_1 та другого відповідача Чікало М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача Департаменту патрульної поліції, другого відповідача інспектора 2 роти 1 взводу батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чікало Максима Георгійовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до першого відповідача Департаменту патрульної поліції, до другого відповідача інспектора 2 роти 1 взводу батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чікало М.Г. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №594185 від 20.12.2021 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне : порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному ким і серії БАА № 594185 від 20.12.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) і-тягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ті: гривень (далі оскаржувана постанова).

Про існування оскаржуваної постанови позивачу було невідомо, оскільки 20.12.2021 він не тяв жодних правопорушень, не керував будь-яким транспортним засобом, а працівники Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції не зупиняли та не перевіряли наявність в позивача будь-яких документів. Також до теперішнього часу дана постанова не подана для примусового стягнення накладеного штрафу до органів державної Виконавчої служби. За наведених обставин позивач об`єктивно не міг оскаржити вказану постанову у судовому порядку.

Зазначає, що з оскаржуваною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною та такою яка постановлена за відсутності, як будь-яких доказів так і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 КпАП України

Згідно з оскаржуваною постановою 20.12.21 року о 18.00 ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen-polo» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , рухався по вулиці Митна - Дружби Народів не маючи при собі посвідчення водія на право керування та реєстраційного свідоцтва чим порушив п.2.1а та 2.16 Правил дорожнього руху України.

За приписами п. 2.1.а та 2.1, б ПДР України встановлено обов`язок водіїв транспортного засобу мати при собі посвідчення на право керування ТЗ та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Вказані в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсності, оскільки позивач не керував жодним транспортним засобом, відтак не зобов`язаний був мати при собі документи зазначені в ПДР.

Зазначає, що за кермом автомобіля «Volkswagen-polo» д.н.з. НОМЕР_2 перебувала ОСОБА_2 (власниця транспортного засобу), що мала відповідні підтверджуючі документи та яку не зупиняли жодні працівники патрульної поліцій оскільки вона не вчиняла жодного порушення правил дорожнього руху.

Вказує, що справжні події, що відбулися в той день були наступними: 20.12.2020 року ОСОБА_2 керуючи власним автомобілем «Volkswagen-polo» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по перехрестю з круговим рухом пл. Дружби Народів- вул. Митна впоралася з керуванням транспортним засобом під час ожеледиці. Враховуючи вкрай малий досвід керування транспортними засобами (з 25.09.2021) ОСОБА_2 зупинила авто та вийшла з нього для перевірки справності транспортного засобу. Під час даної зупинки транспортного засобу в доньки виникла сварка з іншим учасником дорожнього руху який поводився неприязно та власного поведінкою демонстрував необхідність «залагодження» з ним вимушеної аварійної зупинки транспортного засобу. Як виявилося згодом, дана невідома особа о 18.26 викликала на місце зупинки транспортного засобу працівників патрульної поліції.

Після прибуття на місце працівниками патрульної поліції ГУ НП в Закарпатській області встановлено, що жодних дорожньо-транспортних пригод не відбулося, а виклик служби 102 не підтвердився. Про те, що на місці не було жодної ДТП свідчить також відсутність відповідних протоколів про ДТП, відсутність схеми місця ДТП складеної водіями чи поліцією тощо.

Однак прибувши на місце виклику працівники патрульної поліції припустили, що за кермом автомобіля «Volkswagen-polo» д.н.з. НОМЕР_2 перебував позивач, який в цей час знаходився разом з донькою в автомобілі. Як стало відомо згодом, свідчення про те, що ніби-то позивач знаходився за кермом автомобіля було надано саме тією невідомою особою з якою в доньки позивача виникла сварка та який викликав працівників патрульної поліції. Вказані неправдиві свідчення були зумовлені відмовою водійки транспортного засобу відшкодовувати неіснуючі пошкодження автомобіля цієї особи.

В процесі спілкування з працівниками патрульної поліції водій - ОСОБА_2 надала працівникам свідоцтво про реєстрацію свого ТЗ. На підтвердження вказаного свідчить також сам текст оскаржуваної постанови, в якому зазначено кому саме належить транспортний засіб на праві власності.

Вказує, що з наведених обставин справи вбачається, що патрульна поліція не зупиняла автомобіль «Volkswagen-polo» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки водій транспортного засобу не порушив Правил дорожнього руху, а тому відсутніми були і підстави для вимоги щодо пред`явлення необхідних документів.

З огляду на вказане невідомо з яких підстав працівники патрульної поліції констатували факт перебування позивача за кермом та відсутності в нього посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Не містить також жодних доказів на підтвердження порушення і оскаржувана постанова (в графі «До постанови додаються» жодних доказів не додано.

Зазначає, що позивачу не було повідомлено про розгляд адміністративної справи, не було роз`яснено прав, передбачених ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі, право користуватися юридичною допомогою, давати особисті пояснення, знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, йому не оголошувалася та не вручалася оскаржувана постанова та і взагалі про її винесення позивач на місці не повідомлявся, а про її існування дізнався зі слів колег які 6.04.2022 надали копію оскаржуваної постанови. Вказане стало можливим через те , що оскаржувана постанова не була складена у час та дату зазначені в ній, а складена значно пізніше для усунення недоліків допущених під час проведення службового розслідування стосовно дій позивача.

Вказує, що у справі відсутні будь які докази, на підставі яких можна зробити висновок про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а постанова винесена без доведення вини особи та ґрунтується виключно на припущеннях працівника патрульної поліції.

Враховуючи вказане позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №594185 від 20.12.2021 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні поданий ним позов визнав та просив задовольнити. Разом з тим зазначив, що транспортним засобом він не керував, а керувала його донька, яку він клопотав допитати в судовому засіданні в якості свідка.

Відповідач інспектора 2 роти 1 взводу батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чікало М.Г. у судовому засідання заперечив проти задоволення позову. Вказав, що постанова серії БАА №594185 від 20.12.2021 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень є обґрунтованою та постановлена відповідно до вимог чиного законодавства.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляд справи від нього не надходило.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАА №594185 від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді накладення штрафу в сумі 850 грн., за те, що він 20 грудня 2021 року о 18 год. 00 хв. в м. Ужгороді вул. Митна - Дружби Народів не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та реєстраційного свідоцтва транспортного засобу, чим порушив п.2.1а та 2.16 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме згідно постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данка В.Й. у справі № 308/17943/21 постановлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також, як вбачається з вищезазначеної постанови 20.12.2021 року о 20.15 год. в м. Ужгород, вул. Парижської Комуни, буд. 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, пожвавлення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Потерпілий у вищезазначеній справі ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердив, що за кермом автомобіля «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_3 , під час ДТП був саме гр. ОСОБА_1 .

Постановою судді Закарпатського апеляційного суду Бисаги Т.Ю. від 15.08.2022 року постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16лютого 2022року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП - залишити без змін.

Тому, суд при розгляді цієї справи зобов`язаний застосувати вимоги ч.4 ст.78 КАС України, а отже вважати доведеними обставини, якими встановлено та підтверджено факт керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин викладених в оскаржуваній постанові серії БАА №594185 від 20 грудня 2021 року.

Таким чином, приюдиція відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України застосовується саме судом і в обов`язковому порядку.

Разом з тим, допитана в якості свідка ОСОБА_2 , зазначила, що за кермом автомобіля «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_3 , під час вчинення ДТП перебувала вона, а саме 20 грудня 2021 року близько 18 години вечора, вона їхала з батьком, який сидів на задньому сидінні із площі ОСОБА_4 , з вулиці Митної вона заїхала на круг, де перед нею їхав інший транспортний засіб з яким, як їй здалось вона вчинила ДТП. Після чого водій даного транспортного засобу вийшов з машини і почав себе агресивно поводити, кричати, після чого вона налякалась та відійшла на сто метрів на іншу сторону, після чого приїхала поліція, та спілкувалась з її батьком. Разом, з тим вона, як водій даного транспортного засобу (згідно її показів) не підійшла до представників поліції, та не представилась, як водій автомобіля. Разом з тим, чітко про подію не змогла розповісти її покази змінювались та були путані.

Відтак, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 , яка є рідною донькою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які вона надала у судовому засіданні та вважає їх такими, що спрямовані на введення суду в оману та спотворення обставин справи, з урахуванням визнання їх недостовірними та спростовуються показами потерпілого у справі (№ 308/17943/21), згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд зауважує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заявив клопотання про допит його у якості свідка під присягою, що викликає у суду сумніви у достовірності версії події, яка була викладена ним у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 статті 8Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Завданнями і функціями поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не спростовує також висновок суду і постанова судді, яка набрала законної якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з статтею 252 цього Кодексу орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно вимог ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до першого відповідача Департаменту патрульної поліції, другого відповідача інспектора 2 роти 1 взводу батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Чікало Максима Георгійовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова