Справа № 420/9871/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/9871/22
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

18 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85927,84 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.05.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4081,83 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4081,83 гривень за період з 01.03.2018 по 15.05.2020 включно в сумі 108102,66 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2003 р. №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період проходження служби з 24.03.2015 по 15.05.2020 йому не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення. Приймаючи до уваги, що останнє перед оспорюваним періодом підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось з 1 січня 2008 року (постанова Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294), то відповідно до Порядку № 1078 базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Крім того, всупереч абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення.

Відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву на позовну заяву, належним чином та своєчасно повідомлений про розгляд вказаної справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у періоді з 01.12.2015 по 28.02.18 включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Встановлено військовій частині НОМЕР_1 місячний строк для подання звіту про виконання рішення суду з дня набрання законної сили рішенням суду у справі 420/9871/22.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що ним здійснюється захист права щодо отримання індексації, виплата якої передбачена у разі настання обставин згідно абз. 3,4,5,6 п. 5 Порядку №1078, які судом помилково не досліджено. ОСОБА_1 не оскаржує розрахунок індексації його грошового забезпечення з 01.03.2018 на виконання абз. 1,2 п.5 Порядку №1078, а тому це не є спірним питанням, що свідчить про помилковість висновків суду про відсутність порушеного права позивача.

ВЧ НОМЕР_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити позивачу в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Позивач з 24.03.2015 по 15.05.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2020 № 107 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.11.2021 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а також провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 по 15.05.2020.

Відповідач листом від 21.12.2021 № 862/62 повідомив, що за період з 01.12.2015 по 15.05.2020 базовим місяцем при обчисленні індексації грошового забезпечення був березень 2018 року. При цьому, відповідач повідомив, що з січня 2016 року індексація не нараховувалась і не виплачувалась згідно з пунктом 7 телеграми від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2, де визначено, що індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого роз`яснення. Для виплати індексації в січні 2016 лютому 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було, фінансування на виплату індексації не здійснювалось. Відповідач повідомив, що з березня 2018 року індексація грошового забезпечення виплачувалась згідно чинного законодавства, а тому підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення немає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Оскільки доказів підвищення у період з 01.01.2008 по 01.03.2018 тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду відповідач не надав, тому при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, базовим місяцем повинен бути січень 2008 року.

Щодо вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.05.2020 включно із застосування щомісячної фіксованої індексації 4081,83 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, суд зазначав, що включення позивачем до розрахунку сум індексації у період з березня 2018 року по жовтень 2018 року є необґрунтованим, оскільки величина індексу споживчих цін з березня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала поріг індексації у 103 %.

При цьому, положення Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 у спірний період, а саме: з 01.03.2018 по 15.05.2020 не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078 лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015, а тому доводи позивача у цій частині ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

За таких умов, суд вважав, що право позивача на отримання індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 15.05.2020 з боку відповідача не є порушеним, а тому позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є рішення суду в частині відмови у позові, судова колегія за відсутності підстав, передбачених ч.2 ст.30 КАС України, не надає правової оцінки доводам суду в частині задоволених позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам суду в частині відмови у позові щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року, судова колегія погоджується з рішенням щодо відмови у їх задоволенні, але з інших підстав.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабміну України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції станом на 01.03.2018) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Враховуючи приписи абз. 1, п. 5 Порядку №1078 вбачається, що підставою для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично визначення базового місяця) є підвищення окладів особи.

З 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 15.05.2020 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 є встановленим в березні 2018 року.

Враховуючи приписи абз. 2, п.5 Порядку №1078, ст. 4 Закону України № 1282-XII, офіційні дані, що містяться на сайті Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін, то лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено для військовослужбовців.

Разом з тим, підвищення тарифних ставок (окладів) та прийняття значення індексу споживчих цін у березні 2018 року за 1 або 100 відсотків не спростовують, що позивач має право на отримання виплати індексації в розмірі, який має бути встановлено відповідно до приписів абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078.
Судом першої інстанції помилково не досліджено приписи абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078, а тому необґрунтовано сформовано висновки про відсутність порушено права позивача.

Проаналізувавши абз. 3-5 п.5 Порядку №1078, судова колегія вбачає, що вони здійснюють правове регулювання виплати індексації за тих чи інших умов конкретно в місяці підвищення грошового доходу, яким за обставинами даної справи є березень 2018 року.

При цьому, згідно абз. 6 п. 5 Порядку №1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Зазначена норма свідчить про те, що у випадку позивача якщо розмір підвищення його грошового доходу в березні 2018 року (порівняно з лютим 2018 року) не перевищив суму індексації, що мала скластися в березні 2018 року, то визначена сума індексації (як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу), має продовжуватися йому виплачуватися до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців або до дати звільнення його зі служби, якою є 15.05.2020.

Підсумовуючи, вірне вирішення спірних правовідносин вимагає встановити співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в лютому-березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) та суму індексації, що мала скластися в березні 2018 року.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що Порядок №1078 не містить поняття «фіксована сума індексації», проте зміст абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078 підтверджує необхідність встановлення визначеної суми індексації, яка залежить від підвищення грошового доходу.

Разом з тим, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення, а тому визначення його розміру в лютому 2018 року для встановлення вірного співвідношення підвищення грошового доходу в березні 2018 року буде залежати від здійснення відповідачем на виконання даного рішення суду вищезазначеного обов`язку по обрахунку позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації.

Тобто, обов`язок відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року у визначеному на виконання приписів абз. 4, 6 п.5 Порядку №1078 розмірі може виникнути лише після проведення відповідачем розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації на виконання рішення суду в даній справі №420/9871/22, а тому в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити через їх передчасність.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням правових висновків суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає зміні з підстав відмови, яка полягає не у відсутності порушеного права позивача, а передчасності заявлених ним позовних вимог.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 25 липня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 310, 315, 317, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року змінити з підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко