Справа № 380/13358/22
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Желік, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду 24.05.2021 № 380/2562/21 та врахувати при призначенні пенсії позивачу довідки про складові заробітної плати № 521, № 522, № 523 від 19.08.2020, № 527 від 20.08.2020 про нараховану заробітну плату за період з вересня 2002 по серпень 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 380/2562/21 відповідачем не взято до уваги довідок про складові заробітної плати № 521, № 522, № 523 від 19.08.2020, № 527 від 20.08.2020 про нараховану заробітну плату за період з вересня 2002 по серпень 2016 року. Вважає, що такими діями відповідач порушив право позивача на отримання пенсії в належному розмірі, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 27.09.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 65045 від 14.10.2022), у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що на виконання рішення суду у справі № 380/2562/21 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.07.2020. Також зазначив, що листом відповідача від 06.09.2022 повідомлено позивача про те, що розпорядженням від 01.02.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області на підставі заяви про перерахунок пенсії із заробітку за період роботи в російській федерації з січня 2012 по березень 2016 та долученого до заяви листа від 22.12.2021 № 209-15/4-16971, виданого державною установою відділенням Пенсійного фонду російської федерації м. Москва і Московської області про те, що іноземні громадяни (в тому числі громадяни України) які тимчасово перебувають на території російської федерації до 01.01.2012 обов`язковому страхуванню не підлягали. В період з 01.01.2012 іноземні громадяни визнаються застрахованими особами і з усіх сум виплат та інших винагород проводяться нарахування і перерахування страхових внесків в Пенсійний фонд російської федерації проведено перерахунок пенсії відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши заробітну плату за період з березня 2012 року по березень 2016 року згідно із довідками про заробітну плату №№ 521, 522, 523. При цьому стверджує, що первинних документів, на підставі яких видані вищевказані довідки не представлено, а також відсутня довідка про підтвердження сплати внесків (зборів) до Пенсійного фонду російської федерації. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) серії НОМЕР_1 від 20 серпня 1981 року позивач у спірний період з 10 вересня 2002 року по 10 серпня 2016 року працював на таких посадах та підприємствах:

- з 10 вересня 2002 року (наказ № 679л від 06 вересня 2002 року) по 10 липня 2003 року (наказ № 417л від 23 червня 2003 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 02 серпня 2003 року (наказ № 553л від 01 серпня 2003 року) по 25 грудня 2003 року (наказ № 880л від 10 грудня 2003 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 31 грудня 2003 року (наказ № 938 від 30 грудня 2003 року) по 25 лютого 2004 року (наказ № 94л від 11 лютого 2004 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 26 лютого 2004 року (наказ № 114-л від 24 лютого 2004 року) по 10 лютого 2005 року (наказ № 40-л від 31 січня 2005 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 11 лютого 2005 року (наказ № 61-л від 09 лютого 2005 року) по 10 липня 2005 року (наказ № 403л від 29 червня 2005 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 08 вересня 2005 року (наказ № 742-л від 07 вересня 2005 року) по 10 липня 2006 року (наказ № 1224л від 27 червня 2006 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 16 вересня 2006 року (наказ № 2038л від 15 вересня 2006 року) по 10 липня 2007 року (наказ № 1503-л від 09 липня 2007 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 25 серпня 2007 року (наказ № 1800л від 24 серпня 2007 року) по 25 червня 2008 року (наказ № 1147л від 25 червня 2008 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 06 вересня 2008 року (наказ № 1669л від 05 вересня 2008 року) по 03 червня 2009 року (наказ № 982л від 03 червня 2008 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 16 грудня 2009 року (наказ № 2495л від 15 грудня 2009 року) по 08 грудня 2010 року (наказ № 2294л від 08 грудня 2010 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 29 січня 2011 року (наказ № 49л від 28 січня 2011 року) по 08 грудня 2011 року (наказ № 1021л від 08 грудня 2011 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 17 березня 2012 року (наказ № 180л від 16 березня 2012 року) по 05 лютого 2013 року (наказ № 77л від 05 лютого 2013 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 06 березня 2013 року (наказ № 152л від 05 березня 2013 року) по 27 жовтня 2013 року (наказ № 877л від 28 жовтня 2013 року) на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 11 грудня 2013 року (наказ № 982л від 10 грудня 2013 року) по 12 жовтня 2014 року (наказ № 824л від 13 жовтня 2014 року) на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів 5 розряду у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- з 17 жовтня 2014 року (наказ № 843л від 16 жовтня 2014 року) по 16 серпня 2015 року (наказ № 700л від 17 серпня 2015 року) на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів 5 розряду у філіалі « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс»;

- 24 жовтня 2015 року (наказ № 898л від 23 жовтня 2015 року) позивач прийнятий в філіал « 5-ий автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів 5 розряду; 05 квітня 2016 року (наказ № 646к від 04 квітня 2016 року) переведений в філіал 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів 5 розряду;

- з 18 квітня 2016 року (наказ № 423 від 15 квітня 2016 року) по 10 серпня 2016 року (наказ № 1298к від 10 серпня 2016 року) працював на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів 5 розряду у філіалі Західний ГУП «Мосгортранс».

05 жовтня 2020 року та 10 грудня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 39 від 15 грудня 2020 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказані обставини також встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 380/2562/21, яке набрало законної сили 01.07.2021, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 380/2562/21, яке набрало законної сили 01.07.2021, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 39 від 15 грудня 2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 10 вересня 2002 року по 10 серпня 2016 року на посаді водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах на Державному унітарному підприємстві «Мосгостранс» до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення № 39 від 15 грудня 2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання цього рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області призначено позивачу пенсію за віком з 17.07.2020. До страхового стажу зараховано період з вересня 2002 по серпень 2016 року. До матеріалів пенсійної справи долучені довідки № 521, № 522, № 523 від 19.08.2020 про заробітну плату за період роботи з вересня 2002 року по березень 2016 року, лист від 18.11.2020 № 209-14/1214, виданий державним управлінням відділенням Пенсійного фонду російської федерації по м. Москва і Московської області про те, що довідки № 521, № 522, № 523 про заробітну плату достовірні та підтверджені кадровими наказами і особовими рахунками. Однак, первинних документів, на підставі яких видані довідки не представлено, а також відсутня довідки про підтвердження сплати внесків (зборів) до Пенсійного фонду російської федерації. У зв`язку з наведеним заробітна плата за період з вересня 2022 по березень 2016 року згідно з вказаними довідками не врахована. Вказані обставини підтверджуються листом відповідача № 1300-5307-8/80324 від 06.09.2022.

Разом з цим, зазначеним листом підтверджується факт зарахування заробітної плати з березня 2012 року по березень 2016 року згідно з довідками про заробітну плату № 521, № 522, № 523. Вказане підтверджується також розрахунком стажу роботи позивача, наявним у матеріалах справи.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у належному обчисленні пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України слідує, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту восьмого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Аналіз наведеної норми права дає підстави дійти висновку, що водії міського пасажирського транспорту мають право на пенсію на пільгових умовах за наявності одночасно таких умов:

- досягнення віку 55 років;

- не менше 30 років страхового стажу - для чоловіків;

- не менше 12 років 6 місяців страхового стажу на пільговій роботі.

Визначення поняття страхового стажу та порядок його обчислення урегульовані статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини другої, абзацу першого частини четвертої цієї статті страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 380/2562/21, яке набрало законної сили 01.07.2021, з наявних у матеріалах справи та наданих відповідачу при зверненні за призначенням пенсії довідок № № 521-523 від 19 серпня 2020 року, № 527 від 20 серпня 2020 року про нараховану заробітну плату позивача за період з вересня 2002 року по серпень 2016 року встановлено, що у згаданих вище довідках зазначено про те, що з включених до них сум проведені нарахування до Пенсійного фонду російської федерації відповідно до встановлених тарифів. При цьому згідно листа Головного управління Пенсійного фонду російської федерації № 9 по м. Москва і Московській області від 18 листопада 2020 року № 209-14/7214 судом встановлено, що зазначені вище довідки є достовірними та підтверджені кадровими наказами та особовими рахунками.

Відтак, довідки №№ 521-523 від 19 серпня 2020 року, № 527 від 20 серпня 2020 року про нараховану заробітну плату позивача за період з вересня 2002 року по серпень 2016 року, на переконання суду, є достатнім та належним доказом сплати позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

На користь такого висновку суду свідчить також наявне у матеріалах справи страхове свідоцтво обов`язкового пенсійного страхування Російської Федерації відповідно до якого позивач є застрахованою особою з присвоєним страховим номером 172-399-663-09.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії (ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV).

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що довідки №№ 521-523 від 19 серпня 2020 року, № 527 від 20 серпня 2020 року про нараховану заробітну плату позивача за період з вересня 2002 року по серпень 2016 року, є достатнім та належним доказом сплати позивачем страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації, а тому повинні зараховуватися відповідачем при визначенні заробітної плати для призначення пенсії позивачу за спірний період.

За таких обставин, з урахуванням факту призначення пенсії позивачу, а також того, що відповідачем враховано заробітну плату позивача з березня 2012 року по березень 2016 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком позивачу з 17.07.2020 з урахуванням відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 , зазначених у довідках про складові заробітної плати № 521, № 522, № 523 від 19.08.2020, № 527 від 20.08.2020 про нараховану заробітну плату за період з вересня 2002 по лютий 2012 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, , з метою повного та ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача слід стягнути 992,40 грн сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 17.07.2020 з урахуванням відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 , зазначених у довідках про складові заробітної плати № 521, № 522, № 523 від 19.08.2020, № 527 від 20.08.2020 про нараховану заробітну плату за період з вересня 2002 по лютий 2012 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Желік О.М