Справа № 607/14108/22
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 Справа №607/14108/22

01 грудня 2022 року справа №607/14108/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кужель К.С., позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №715351 від 30 вересня 2022 року, якою її притягнуто до відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В обгрунтування позову позивачкою зазначено, що вказаною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. Оскаржувану постанову вважає необгрунтовано винесеною, без достатніх правових підстав, з недотриманням принципів правомірної адміністративної поведінки, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки інспектора несправедливими та такими, що не відповідають дійсності. 30 вересня 2022 року її колишній чоловік ОСОБА_2 прийшов за місцем її проживання п АДРЕСА_1 . При цьому, вона неодноразово просила останнього покинути місце її проживання, оскільки в неї є побоювання стосовно її життя та здоров`я, на що він не реагував та зазначав, що має право перебувати в даній квартирі. 25 вересня 2022 року ОСОБА_2 вчинив злочинне діяння, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме завдав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона перебувала на листку непрацездатності в період з 26 вересня 2022 року по 05 жовтня 2022 року. Про вчинення вказаного правопорушення вона повідомила правоохоронні органи, подавши відповідну заяву. Станом на 10 жовтня 2022 року про стан розгляду заяви їй невідомо, у зв`язку з чим нею подано скаргу. За вказаних обставин у неї були реальні побоювання стосовно свого життя та здоров`я, у зв`язку із погрозами ОСОБА_2 . З цих підстав вона виклика працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102». Після прибуття інспектора поліції на її виклик, незважаючи на перебування у квартирі ОСОБА_2 , її пояснень та пояснень свідка ОСОБА_3 , працівники поліції склали протокол стосовно неї, що й стало підставою для винесення оскаржуваної постанови. Виносячи оскаржувану постанову посадова особа не надала оцінки доказам, наявним у справі, зокрема показам свідків та не здійснила перевірку наявності усіх обов`язкових ознак адміністративного правопорушення. Зокрема, працівниками поліції не взято до уваги ту обставину, що вона зателефонувала до поліції, з метою вирішення зазначеної ситуації у правовому полі, оскільки вважала, що її права порушені та підлягають захисту правоохоронними органами. Працівниками поліції не встановлено її умислу щодо зриву нормальної роботи патрульної поліції. Таким чином, в її діях відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, як і подія адміністративного правопорушення.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21 листопада 2022 року представник відповідача подала відзив на позов. Вказала, що 30 вересня 2022 року об 11 год. 05 хв. ОСОБА_1 здійснила виклик на спецлінію «102» та повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 погрожував їй фізичною розправою в квартирі по АДРЕСА_1 . Даний виклик було передано на виконання екіпажу УПП в Тернопільській області ДПП «Юпітер-107», який прибув за адресою виклику об 11 год. 17 хв. 30 вересня 2022 року. Приблизно в той самий час за вказаною адресою прибули працівники підрозділу з протидії домашньому насильству. У первинному електронному рапорті екіпажу «Юпітер-107» зазначено, що прибувши на місце події, було виявлено заявницю ОСОБА_1 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 погрожував їй фізичною розправою. В квартирі також перебувала мати заявниці та неповнолітня дочка. В ході подальшого спілкування ОСОБА_1 повідомила, що 30 вересня 2022 року погроз від ОСОБА_2 не було, стосовно заявниці та неповнолітніх дітей останній неправомірних дій не вчиняв, а перебував у помешканні за місцем її проживання. Таким чином, оскаржувана постанова відповідає усім вимогам чинного законодавства, відповідачем при її винесенні встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, достеменно встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення.

30 листопада 2022 року позивачка подала відзив на позов. Вказала, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, зокрема щодо того, що вона виклика працівників поліції з підстав того, що ОСОБА_2 чинив фізичне та психологічне насильство стосовно неї 30 вересня 2022 року. Вказала, що підставою для виклику працівників поліції стало перебування ОСОБА_2 за місцем її проживання 30 вересня 2022 року, присутність якого викликає в неї обгрунтований страх за своє життя та здоров`я. на численні прохання покинути квартиру останній не реагував, поводячи себе зухвало та надміру самовпевнено. Долучені до відзиву докази не спростовують тієї обставини, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Електронний рапорт не відображає наявність в її діях складу правопорушення. Протоколом про адміністративне правопорушення складено у зв`язку із вчиненням нею неправдивого виклику поліції. Однак, аудіо запис її виклику, що здійснено працівниками поліції і зі змісту якого б вбачалось повідомлення нею, що ОСОБА_2 30 вересня 2022 року чинить саме в цей час стосовно неї психологічне та фізичне насильство, матеріали справи не містять. Пояснення ОСОБА_2 не можуть вважатись достовірними та належними доказами у справі, оскільки останній зацікавлений у вирішенні справи.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, викладених в ньому. Крім цього, вказала, що їй належить квартира по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 у вказаній квартирі не прописаний, а тому не мав права в ній перебувати, зокрема 30 вересня 2022 року. Вказана обставина стала одною з підстав для виклику працівників поліції.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №348107 від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 30 вересня 2022 року близько 11 год. 20 хв. по АДРЕСА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію 102, та повідомила, що її колишній чоловік погрожує фізичною розправою в квартирі, хоча цього факту насправді не було.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №715351 від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 30 вересня 2022 року близько 11 год. 10 хв. по АДРЕСА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію 102 та повідомила про те що її колишній чоловік погрожує фізичною розправою у квартирі, хоча цього факту насправді не було, чим вчинила правопорушення передбачене статтею 183 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 30 вересня 2022 року вбачається, що 30 вересня 2022 року вона виклика працівників поліції, оскільки ОСОБА_2 , який раніше погрожував її життю, прийшов до неї в квартиру. до цього часу ОСОБА_2 постійно телефонував їй та погрожував, виражався нецензурною лексикою.

Постановою прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури Побер І. від 12 жовтня 2022 року визначено підслідність кримінального провадження №0000938 від 25 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 25 вересня 2022 року до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що під час словесного конфлікту ОСОБА_2 спричинив їй тілесні ушкодження у приміщенні квартири по АДРЕСА_1 . за даним фактом 25 вересня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. в ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 , яка є дочкою позивача та ОСОБА_2 , суду пояснила, що 30 вересня 2020 року ОСОБА_2 прийшов до них з матір`ю додому, притиснув ОСОБА_1 і замахнувся на неї. Далі він підійшов до вікна, до нього зателефонували працівники поліції, які згодом прибули. Після прибуття працівників поліції ОСОБА_2 наказав їм оформити її матір за ст. 183 КУпАП.

Судом досліджено аудіозаписи, долучені представником відповідача до відзиву, якими зафіксоване спілкування позивачки з працівниками поліції 30 вересня 2022 року. При цьому, на вказаних відеозаписах чітко зафіксовано, що позивачка ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про те, що здійснила виклик поліції, оскільки напередодні ОСОБА_2 погрожував їй та 30 вересня 2022 року прийшов до неї у квартиру, а тому вона побоюючись за своє життя та здоров`я викликала працівників поліції.

Розглянувши справу, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке.

Статтею 183 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Виклик, як правило, робиться по телефону. Однак слід зазначити, що спосіб виклику значення немає.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту позову вбачається, що позивачка здійснила виклик працівників поліції, оскільки напередодні ОСОБА_2 погрожував їй фізичною розправою, виражався в її сторону нецензурною лайкою, та прийшов до неї у помешкання 30 вересня 2022 року, поводився агресивно, а тому в неї виникли обгрунтовані побоювання за своє життя та здоров`я.

Зазначені доводи ОСОБА_1 підтверджують долученим представником відповідача аудіозаписом та підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 .

Про обгрунтованість пояснень та доводів позивачки ОСОБА_1 опосередковано свідчить наявність на даний час відкритого кримінального провадження №0000938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до якого може бути причетний ОСОБА_2 .

Таким чином, відповідачем, всупереч вимогам статті 251 КУпАП, статті 77 КАС України не спростовані такі доводи позивачки, не надано доказів наявності умислу в діях позивачки. Зокрема, не надано доказів того, що ОСОБА_1 , маючи умисел та усвідомлюючи протиправність своє поведінки, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції.

Крім цього, в судовому засіданні позивачка вказала, що ОСОБА_2 безпідставно 30 вересня 2022 року перебував у неї в квартирі, яка їй належить та в якій останній не прописаний, що також стало підставою для виклику поліцейських. Вказані доводи відповідачем не спростовані.

Аналізуючи вищенаведені обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає обгрунтованими доводи позивачки про те, що вона 30 вересня 2022 року здійснила виклик працівників поліції, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_2 , який попередньо погрожував їй фізичною розправою, прийшов до неї у квартиру.

Окрім цього, на думку суду, у випадку, коли особа звертається із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без з`ясування умислу на подання неправдивої інформації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Тому, зважаючи на те, що позивачка у позовній заяві заперечила свою провину у вчиненні правопорушення, що не спростовується письмовими поясненнями представника відповідача, зазначеними у відзиві та жодних доказів на спростування доводів позову останнім не надано, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена.

Таким чином, сама лише постанова про притягнення позивачка до адміністративної відповідальності серії ГАБІ №715351 від 30 вересня 2022 року не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Згідно статті 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач не спростував доводів позивачки, про відсутність факту порушення, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена «поза розумним сумнівом», а тому суд доходить переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ №715351 від 30 вересня 2022 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 183 КУпАП, ст. ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №715351 від 30 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль; .

Головуючий суддя В.М. Позняк