Справа № 380/13059/22
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (далі - відповідач 2) у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 29.07.2022 №82 відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про перехід з пенсії по віку, призначеної відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до ЗУ "Про державну службу" ОСОБА_1 .

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до ЗУ "Про державну службу" з 27.07.2022.

Ухвалою від 22.09.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 15.06.2022 стаж роботи позивачки як державного службовця та посадової особи органу місцевого самоврядування складає 28 років. Крім того, станом на 01.05.2016 стаж роботи на посадах державного службовця та посадової особи органу місцевого самоврядування становить 14 років 09 місяців 18 днів. Позивач стверджує, що вона з 1994 по 01.05.2016 безперервно займала посади на державній службі в органах місцевого самоврядування, а отже відповідно до п.8 Прикінцевих положень ЗУ «Про державну службу» №899-VIII мають бути зараховані до стажу державної служби за період роботи до набрання чинності ЗУ «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015. Зазначає, що після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж. Тобто на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивачка досягла визначеного віку, має 42 роки страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця та віднесених посад станом на 01.05.2016 становить 14 років 09 місяців 18 днів. Позивачка вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області у зарахуванні стажу роботи та в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII неправомірною.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 1 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що з 01.05.2016 набув чинності ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 №889- VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Пунктом 11 ч.3 ст.3 Закону №889 визначено, що дія цього Закону, не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідач зазначає, що 07.06.2001 прийнято ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ, який набрав чинності 04.07.2001, тому з цього часу посади, які займала позивач в органах місцевого самоврядування віднесені до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. Відтак, період роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по теперішній час до посад державної служби не зараховується. Відповідач вважає, що оскільки позивач не має необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державної служби, визначених ст.25 Закону №2723, тому здійснити перевід на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу» немає підстав.

Відповідач 2 заперечує щодо заявлених позовних вимог, стверджує, що до набрання чинності ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493 (04.07.2001) посади працівників органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державної служби постановою КМУ №239 . Проте, після 04.07.2001 згідно із ст.14 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування. Оскільки відповідно до ст.21 Закону №2493пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно із Законом №1058, та станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймала посаду державної служби і відсутній необхідних стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, вона не має права на переведення на пенсію за віком за нормами Закону №889.

Із вказаних підстав відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що не заперечується сторонами по справі.

27.07.2022 позивач звернулась до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова із заявою про перехід на пенсію зі іншим Законом (ЗУ «Про державну службу»).

Рішенням відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.07.2022 №82 відмовлено ОСОБА_1 в даному виду перерахунку, оскільки на день надбання чинності Закону №889-VIII (01.05.2016) ОСОБА_1 не займала посаду державної служби та має стаж менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ.

Відмова вмотивована наступним: «...До стажу державної служби для визначення права на пенсію згідно Закону №889 зараховано період роботи, протягом якого ОСОБА_1 було присвоєно ранг державного службовця з 01.01.1995 по 03.07.2001, період роботи у Львівській міській раді народних депутатів виконавчого комітету в загальній кількості 6 років 6 місяців 3 дня.

Періоди роботи з 04.07.2001 по теперішній час, до стажу державної служби не зараховано, в зв`язку з тим, що дані періоди роботи не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.»

Не погодившись із відмовою, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні правові норми.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Із 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-XII).

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зі змісту наведених норм видно, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Із копії трудової книжки ОСОБА_1 від 30.08.1980 НОМЕР_1 справи судом встановлено, що позивачка перебувала на посадах:

- 15.06.1994 прийнята на посаду інспектора-спеціаліста канцелярії тимчасово з випробувальним терміном 3 місяці;

- 01.01.1995 - прийняла присягу державного службовця, посада віднесена до 6 категорії і присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 21.08.1995 переведена на посаду в.о.спеціаліста 2 категорії сектору контролю за виконання ухвал сесії, рішень виконкому та інших документів департаменту організаційного та інформаційного забезпечення роботи міської Ради та виконкому;

- 12.10.1995 призначена на посаду головного спеціаліста, керівника сектору контролю за виконанням ухвал сесії, рішень виконкому та інших документів департаменту організаційного та інформаційного забезпечення.

- 20.03.1996 присвоєно 12 ранг державного службовця в межах 6 категорії;

- 01.09.1998 присвоєно 11 ранг державного службовця в межах 6 категорії;

- 01.08.2000 переведена на посаду головного спеціаліста сектору кореспонденції та контролю за документообігом відділу діловодства;

- 18.07.2000 переведена на посаду головного спеціаліста міського державного архіву;

- 02.10.2000 переведена з кадрового резерву на посаду завідувача сектору юридичної роботи та контролю;

- 04.07.2001 посада віднесена до 6 категорії посад органів місцевого самоврядування. Присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- 14.08.2002 переведена на посаду начальника сектору підготовки документів організаційного відділу міської ради;

- 24.10.2002 переведено на рівнозначну посаду начальника сектора контролю організаційного відділу апарату виконкому Львівської міської ради;

- 04.01.2007 переведена на рівнозначну посаду завідувача сектору контролю за виконанням ухвал, рішень, розпоряджень відділу контролю за виконанням документів організаційного управління Львівської міської ради;

- 02.01.2017 переведена з займаної посади 3 кадрового резерву на посаду заступника начальника відділу моніторингу виконання документів організаційного управління Львівської міської ради. Збережено присвоєний 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Отже, згідно записів в трудовій книжці позивачки ОСОБА_1 починаючи з 15.06.1994 та по сьогодні працювала на посадах у Львівській міській раді.

Проте, як встановлено судом, відповідачем до стажу державної служби зараховано період роботи з 01.01.1995 по 03.07.2001, що становить 6 років 6 місяців 3 дні.

З матеріалів справи судом встановлено, що фактичною підставою для відмови позивачці у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є відсутність у неї права на призначення пенсії за Законом України «Про державну службу» №3723-XII, оскільки посадові особи органів місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII.

Суд не погоджується з позицією пенсійного органу, зважаючи на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який застосовується починаючи з 01.05.2016 (далі - Порядок №622).

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку №622 згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Згідно з пунктом 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII.

Приписами пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" затверджений Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців (далі Порядок №239).

Разом з тим, пунктом 1 Порядку №239 передбачено, що до посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів відносяться до шостої категорії, зокрема, посади заступників голів, секретарів виконкомів міських Рад народних депутатів і міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів; керівників відділів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів; керівників управлінь, самостійних відділів виконкомів районних у містах Рад народних депутатів; керівників відділів (підвідділів) та їх заступників у складі управлінь, самостійних відділів, апаратів виконкомів районних у містах Рад народних депутатів; радників, консультантів, спеціалістів управлінь, самостійних відділів обласних, Київської та Севастопольської міських Рад народних депутатів; радників, консультантів, спеціалістів виконкомів міських Рад міст обласного підпорядкування, їх управлінь, самостійних відділів та інші прирівняні до них посади.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Тобто, як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, 04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III).

Зокрема, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 10.05.2018, прийнятій у справі №351/1792/17, зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 закону України "Про державну службу" №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ці обставини вказують на безпідставність доводів відповідача про те, що стаж роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області протиправно прийнято рішення від 29.07.2022 року №82, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII згідно заяви від 27.07.2022.

Згідно з частинами 1,2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

На підставі викладеного, суд вважає протиправним рішення від 29.07.2022 №82 про відмову в переході на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця, відтак порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби роботу на посадах Львівської міської ради починаючи з 04.07.2001.

Разом з тим суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу» з 27.07.2022, оскільки суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу та обраховувати стаж роботи позивача на державній службі необхідний для призначення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Суд відмічає, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача вирішити питання про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно заяви від 27.07.2022, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.07.2022 №82, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (РОНКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 та вирішити питання про перехід ОСОБА_1 на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно заяви від 27.07.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РОНКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.