Справа № 280/5505/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Справа № 280/5505/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, оформленою листом № 3994-2292/Л-02/8-0800/22 від 25.04.2022, щодо переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

зобов`язати уповноважених на те осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 14.02.2022, виплативши різницю між розміром нарахованої пенсії за вислугу років та розміром отримуваної пенсії по інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 23 листопада 2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. Вказує, що звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, проте ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовило у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років. З відмовою відповідача не погоджується, вважає такою, що не відповідає законодавству України та порушує конституційні права позивача. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав. У письмовому відзиві від 04.10.2022 вх. № 37975 вказав, що оскільки призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 передбачає інший перелік документів, інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж пенсія по інвалідності, у випадку призначення особі пенсії по інвалідності, і в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», має місце саме призначення пенсії, а не переведення чи поновлення. Вказує, що позивачу у відповіді було зазначено про необхідність звернутися до кадрового відділу підрозділу в якому особа проходила службу та була звільнена, тобто Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області. Також посилається на те, що для позивача необхідно24 календарних роки для права на призначення пенсії та дотримання порядку звернення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/5505/22 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, документи для призначення пенсії подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи міністерств (відомств), з яких звільнені військовослужбовці. На ці установи покладаються функції щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів. Запропоновано ОСОБА_1 звернутися до кадрового відділу підрозділу в якому особа проходила службу та була звільнена, тобто Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області.

Позивач, не погодившись відмовою у переведенні на пенсію за вислугу років, звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно ст. 1 Закону №2262-ХІІ, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Таким чином, Законом України №2262-ХІІ визначено умови призначення кількох видів пенсій, а саме, пенсії за вислугу років, пенсії по інвалідності та пенсії в разі втрати годувальника.

Пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б, д, ж статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Пунктом "б" статті 13 Закону №2262-XII встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

З матеріалів справи встановлено, що позивачу з 23.11.2018 було призначено пенсію по інвалідності за умовами Закону № 2262-ХІІ, про що свідчить довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 164 від 28.01.2019.

14.02.2022 позивач звернувся із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років також за умовами Закону № 2262-ХІІ.

Тож, доводи відповідача, викладені у відзиві про те, що у спірних правовідносинах має місце саме призначення пенсії, а не переведення чи поновлення, не відповідають вищевказаним положенням Закону № 2262-ХІІ та фактичним обставинам.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" регулює ПОРЯДОК подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1).

Згідно п. 1 Порядку № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Водночас, за п. 4 вказаного Порядку, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Відповідно до п. 14. Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Аналізуючи вищевказані положення, суд зазначає, що у разі переведення на інший вид пенсії в межах Закону №2262-XII, особа має звертатися із заявою до органу, що призначає пенсію, і як наслідок, орган, що призначає пенсію має розглянути таку заяву.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у листі та відзиві на п. 1 Порядку 3-1, оскільки в даних правовідносинах застосуванню підлягає саме п.4 вказаного Порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до п. 4 Порядку 3-1 звернувся саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Натомість, відповідач, всупереч вимогам п. 14 Поряду № 3-1, не розглянув заяву ОСОБА_1 по суті, що зумовлює висновок суду про вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправної бездіяльності.

Проте, суд не надає оцінку доводам позивача щодо наявності чи відсутності у нього вислуги років для призначення пенсії, оскільки такі обставини не були предметом спірних правовідносин між сторонами. Суд зауважує, що заява позивача про призначення пенсії не була прийнята до розгляду відповідачем, а тому, останнім не було здійснено оцінку наявності у позивача підстав для призначення пенсії. Тож, в цій частині права позивача ще не порушені.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, з метою захисту прав позивача та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області щодо розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 14.02.2022 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 14.02.2022 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням мотивувальної частини цього рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 744,30 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області щодо розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 14.02.2022 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 14.02.2022 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням мотивувальної частини цього рішення.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн. 30 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.12.2022.

Суддя Л.Я. Максименко