Справа № 340/4805/22
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/4805/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу роботи в районі Крайньої Півночі, Кольського району, Мурманської області за період роботи з березня 1968 року по 05 вересня 1974 року на посаді виховательки дитячого саду №9 Кільдінського цегляного заводу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2022 р. та здійснити нарахування пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу роботи в районі Крайньої Півночі, Кольського району, Мурманської області за період роботи з березня 1968 року по 05 вересня 1974 року на посаді виховательки дитячого саду №9 Кільдінського цегляного заводу, зарахувавши рік роботи у цей період за один рік і шість місяців.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) як це визначено статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.28).

Дана позовна заява мотивована тим, що позивач є пенсіонеркою за віком та з 1994 року перебуває на обліку ГУ ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію. Вона звернулася 08.07.2022 року до відповідача із заявою про зарахування пільгового стажу роботи в районі Крайньої Півночі, Кольського району, Мурманської області за період роботи з березня 1968 року по 05 вересня 1974 року на посаді виховательки дитячого саду №9 Кільдінського цегляного заводу і провести нарахування пенсії з врахуванням всього стажу роботи в районах Крайньої Півночі, зарахувавши рік роботи у цей період за один рік і шість місяців.

Листом від 26.07.2022 за №4315-4577/Г-02/8-1100/22 відповідач розглянув звернення і відмовив їй в перерахунку пенсії мотивуючи свою позицію тим, що період роботи з березня 1968 року по 05 вересня 1974 року зарахований в загальний стаж. Підстави зараховувати його як пільговий відсутні, через те, що трудовий договір не був строковим. Також вказано, що заява подана не за формою, визначеною Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Позивач вважає, що дана відмова є незаконною та підлягає визнанню протиправною з огляду на те, що відповідно до Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» підлягає зарахуванню один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік шість місяців роботи при підрахунку стажу, що дає право на отримання пенсії по старості чи по інвалідності.

Факт роботи в даній організації повністю підтверджується документами та записами в трудовій книжці.

З врахуванням зазначеного просила позов задовольнити повністю.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.30-33) проти позовних вимог заперечив та зазначив, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до Прикінцевих положень Закону №1058 період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях,, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого, 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради; Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР :від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки чи інших документів, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно з записами трудової книжки, позивач з 19 березня 1968 року по 05 вересня 1974 року на посаді виховательки дитячого саду в районі Крайньої Півночі. Даний період роботи їй зараховано до страхового стажу в календарному обчисленні, оскільки письмовий строковий договір у позивача відсутній.

З врахуванням викладеного просить в задоволені позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №4/12 від 18.01.1994 року позивачу призначено пенсію за вислугу років (а.с.45).

Із розрахунку стажу (а.с.45 зв.) вбачається, що періоди роботи з 19.03.1968 по 05.09.1974 в районі Крайньої Півночі позивачу зараховано до стажу роботи в календарному обчисленні (рік за рік).

Позивач заявою від 08.07.2022 року звернулася до ГУ ПФУ у Кіровоградській області із заявою про зарахування їй вказаного періоду роботи до стажу 1 рік за півтора року та провести перерахунок пенсії, із врахуванням цих обставин.

Листом від 26.07.2022 за №4315-4577/Г-02/8-1100/22 відповідач розглянув заяву за Законом України «Про звернення громадян» та відмовив їй в перерахунку пенсії мотивуючи свою позицію тим, що період роботи з березня 1968 року по 05 вересня 1974 року зарахований в загальний стаж, оскільки підстави зараховувати його як пільговий відсутні, через те, що трудовий договір не був строковим.

Додатково вказано, що заява подана не за формою, визначеною Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (а.с.10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім' ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1058-IVстраховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується записами в трудовій книжці, позивач:

- з 19.03.1968 по 01.01.1974 року працювала на посаді виховательки дитячого садочка №9 Кільдінського цегляного заводу Кольського району Мурманської області (запис №6 в трудовій книжці);

- з 01.01.1974 переведена на посаду виховательки дитячого садочка №6 Кільдінської селищної ради Кольського району Мурманської області без припинення трудового договору, де працювала до 05.09.1974 року (запис №8-10) (а.с.7).

Суд зазначає, що підставою для відмови позивачу в зарахуванні до стажу роботи в кратному розмірі зазначеного періоду роботи відповідачем, була відсутність письмового строкового трудового договору.

Однак, із зазначеним твердженням відповідача суд не погоджується, враховуючи наступне.

Як встановлено пунктом 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII(далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців було впроваджено з 01.03.1960 року.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», було скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох років.

Отже, єдиною умовою для отримання права на пільгове обчислення стажу при переході на пенсію (застосування коефіцієнту 1.5), починаючи з 01.03.1960 року, було укладення трудового договору строком не менш ніж на п`ять років, а починаючи з 26.09.1967 цей термін було знижено до трьох років. При цьому обов`язкова умова укладення письмового трудового договору у вищевказаних нормативно-правових актах була відсутньою.

Як підтверджується матеріалами справи, а саме - записами в трудовій книжці, архівними довідками від 24.03.2008 року №Г-174, від 07.07.2006 року №Г-497, позивач працювала в дитячих садочках Кільдінського цегляного заводу та Кільдінської селищної ради Кольського району Мурманської області тобто більше трьох років, як на той час вимагали відповідні нормативні документи.

До районів Крайньої Півночі відноситься і Мурманська область, що відповідачем не заперечувалось.

Із записів трудової книжки, відповідних довідок вбачається, що позивач була прийнята на роботу та приступила до виконання своїх обов`язків. Робота мала постійний характер та не передбачала випробувального терміну, що в свою чергу підтверджується подальшим переміщенням позивача по службі.

Заробітна плата та відповідні відрахування з неї здійснювалась позивачу із березня 1968 року.

Положення Кодексу законів про працю Української РСР, що діяли на момент виникнення трудових відносин між позивачем та роботодавцями, не передбачали обов`язкової письмової форми укладення трудового договору, а тому неукладення письмового трудового договору з працівником з моменту його прийняття на роботу, не може бути підставою для не зарахування даного періоду роботи в пільговому обчисленні, коли всі інші документи підтверджують факт його роботи саме з 19.03.1968 року по 05.09.1974 року.

Крім цього, виходячи із положень пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV наявність письмового трудового договору не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором («Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі…»).

Тому, з врахуванням вищевикладеного, та наявних в матеріалах справи документів, суд вважає протиправною відмову відповідача здійснити перерахунок позивачу страхового стажу його роботи з 19.03.1968 року по 05.09.1974 року в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, а тому позов в цій частині є обґрунтованим.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач звернувся з заявою про перерахунок довільної форми, суд зазначає, що позивач дійсно звернулася до управління із заявою невстановленого зразка (довільної форми), відповідно до якої просила здійснити перерахунок пенсії на підставі документів, які підтверджують пільговий стаж за період роботи з березня 1968 року по вересень 1974 року. Таким чином, зі змісту даної заяви вбачається прохання позивача щодо здійснення відповідачем перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин йдеться про перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто вид пенсії не змінюється, і позивач звернулася до відповідача з заявою довільного зразка, яка містить всі необхідні дані для здійснення такого перерахунку пенсії, як просив позивач.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що «зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови».

Суд звертає увагу на те, що відповідач зарахував період роботи з березня 1968 року по вересень 1974 року в трудовий стаж в календарному обчисленні, а тому сумніви щодо його підтвердження у нього відсутні. Не вказано про протилежне також і у відзиві на позов.

Єдиною підставою відмови в застосування коефіцієнту 1,5 до стажу позивача стала відсутність письмового строкового трудового договору, про що і вказано у відмові, оцінка чому надана судом вище.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення частини другої статті 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не було доведено правомірності своїх дій щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії в пільговому обчисленні щодо зазначеного періоду роботи в районах Крайньої Півночі, а тому вони суперечать вимогам Закону №1058-IV та є протиправними.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищенаведеного, в силу вимог статті 139 КАС України, слід стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 262, 295, 297, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу роботи в районі Крайньої Півночі, Кольського району, Мурманської області за період роботи з 19 березня 1968 року по 05 вересня 1974 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2022 р. та здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу роботи в районі Крайньої Півночі, Кольського району, Мурманської області за період роботи з 19 березня 1968 року по 05 вересня 1974 року зарахувавши рік роботи у цей період за один рік і шість місяців.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області () судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова