Справа № 474/667/22
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/667/22
Провадження № 2-а/474/6/22
Рішення

Іменем України

07.12.22р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження, -

встановив:

03.11.2022р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з адміністративним позовом до Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 48 від 24.10.2022р., прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 6 8000 грн. 00 коп., що передбачено ч. 2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі закрити.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 29.09.2022р. старшим інспектором ЮП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Сарацинським Р.О. відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 460235 (долі - протокол про адміністративне правопорушення), відповідно до якого 29.09.2022р., близько 13 год. 00 хв., позивачка перебуваючи на своєму місці роботи, а саме в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала продаж неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цигарки марки LM ціна 74 грн., пиво об`ємом 0,5 літр "Львівське", ціна 35 грн.

Відповідно до постанови № 48 про накладення адміністративного стягнення від 24.10.2022р. (далі - оскаржувана постанова) адміністративною комісією при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради народних депутатів у складі: Голова адміністративної комісії: Коломійчук Іван Олександрович, члени адміністративної комісії: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які розглянули вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення від 29.09.2022р. серія ВАВ № 460235, встановлено, що позивачка, яка працює продавцем магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " АДРЕСА_1 , вчинила 29.09.2022р., близько 13 год. 00 хв., перебуваючи на своєму місці роботи, здійснила продаж неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цигарки марки LM ціна 74 грн., та пиво об`ємом 0,5 літр "Львівське " ціна 35 грн. і цим порушила ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови, яку позивачка отримала 26.10.2022р., останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 6 800 грн.

Оскаржувану постанову позивачка вважає необґрунтованою, винесеною безпідставно та з порушеннями норм чинного законодавства виходячи з наступного.

Так позивачка зазначає, що відповідно до матеріалів адміністративного провадження єдиним доказом по справі на підставі якого позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення є пояснення неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які нібито придбали у позивачки цигарки марки LM ціна 74 грн., та пиво об`ємом 0,5 літр "Львівське" ціна 35 грн. У своїх поясненнях зазначені особи кажуть, що 29.09.2022р. їх на вулиці з пляшкою пива та цигарками спинив поліцейський патруль та в розмові з патрульним поліцейським на питання де придбано зазначені товари вони вказали на магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Позивачка вважає, що пояснення неповнолітніх щодо місця покупки товару є неналежним доказом по справі так як такі свідчення нічим не підкріплено, зокрема чеком про придбання товару, фото та відеофіксацією продажу товарів позивачкою, тощо.

Також позивачка вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням щодо визначення суб`єктивного складу даного правопорушення, так відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності за цією статтею підлягають працівники підприємства, а не громадяни.

Окрім цього, при складанні протоколу та оскаржуваної постанови не прийнято до уваги той факт, що позивачка не перебуває у трудових правовідносинах та не працює продавцем у магазині "Владочка" отже не є суб`єктом правопорушення відповідальність за що не передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення та фіксуванні правопорушення, поліцейським допущені порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р.

Так при складанні протоколу позивачці не роз`ясненні передбачені статтею 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП права, не запропоновано надати заяви та клопотання по справі.

Вказані у протоколі пояснення позивачки не є такими, адже напис "в подальшому зобов`язуюсь не здійснювати продаж алко тютюнових виробів неповнолітнім, завжди перевіряти паспорт" вчинено позивачкою під диктовку працівника поліції, та є тією інформацією яку їй повідомив поліцейський та, по суті є роз`ясненням вимоги законодавства.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості щодо доказів по справі та не надано їх на ознайомлення позивачці.

При розгляді матеріалів щодо адміністративного правопорушення які направлено відділом поліції до адміністративної комісії відповідача супровідним листом від 30.09.2022р. та які отримано комісією 07.10.2022р. допущено порушення щодо процедури розгляду матеріалів, прийняття за наслідками розгляду рішення та його оформлення.

Відповідно до положень ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Тобто рішення комісією прийнято після сплину передбачених законом термінів.

Відповідно до положень статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізнішу як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Відповідно до врученої позивачці від 20.10.2022р. за вих. № 611/17-01, повістки про розгляд справи про адміністративне правопорушення її викликано з на комісію яка мала відбутись 21.10.2022р. о 14:00 год. У назначений термін позивачка з`явилась за адресою вказаною у повістці де дізналась, що засідання комісії не буде проводитись.

24.10.2022р. позивачка під будівлею Врадіївської селищної ради випадково зустріла голову адміністративної комісії ОСОБА_9 , який знаходився на порозі будівлі через повітряну тривогу та повідомив позивачку про те, що розгляд справи відбувся і вона має сплатити штраф 6 800 грн. Таким чином членами та головою адміністративної комісії порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений статтею 268, 278, 279 КУпАП.

При розглядів матеріалів щодо адміністративного правопорушення позивачку не ознайомлено з її правами та фактично позбавлено можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання і належним чином захищати свої права.

Всі описані у статті 279 КУпАП положення знівельовано комісією, процедуру порушено повністю, у зв`язку з чим прийняте нею рішення підлягає скасуванню.

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи 02.11.2022р. стало відомо, що у матеріалах справи відсутній протокол засідання адміністративної комісії, чим порушено положення статті 281 КУпАП.

Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу. Виходячи з наведеної норми вбачається що проведення засідання колегіального органу без фіксування такого у паперовому вигляді є неприйнятним та говорить про порушення процедури прийняття рішення, всебічного розгляду справи, його обставин що є підставою для визнання рішення комісії незаконним.

У зв`язку з відсутністю протоколу засідання комісії та не запрошення на таку особу що притягалась до відповідальності вбачається порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови адже при її винесенні не було дотримано положення статті 283 КУпАП, відповідно до якої постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Відповідно до отриманої копії оскаржуваної постанови постанови при її прийнятті не приймали участь два з п`яти членів, так відповідно до змісту постанови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не були присутніми та не засвідчили постанову своїм підписом.

Тому позивачка вважає, що оскаржувана постанова прийнята не повноважним складом комісії ще й виходячи з того, що відповідно до рішення № 12 відповідача від 20.01.2022р. Про внесення змін до рішення позачергової сесії восьмого скликання від 02.02.2021р. № 2 "Про затвердження складу адміністративної комісії при Врадіївській селищній раді восьмого скликання" затверджено склад адміністративної комісії відповідно до якого секретарем комісії визначено Багрін Аліну Володимирівну, а постанову підписано секретарем Цуркан А.В. Відомості щодо складу комісії отримано на сайті відповідача.

Тому, на думку позивачки, адміністративною комісією відповідача, окрім порушень положень КУпАП, допущено порушення основоположних принципів закріплених у затвердженому восьмою сесією восьмого скликання Врадіївської селищної ради рішенням № 40 Положення про адміністративну комісію Врадіївської селищної ради відповідно до якого, адміністративна комісія забезпечує своєчасне, всестороннє та об`єктивне з`ясування всіх обставин кожної справи, вирішення їх у повній відповідності із законодавством, виконання постанов про адміністративне правопорушення, а також, виявлення причин і умов, які сприяють здійсненню адміністративного правопорушення, (попередження правопорушень, дотримання закону юридичними та фізичними особами, що існують і функціонують в населених пунктах сільської ради).

Позивачка вважає, що пояснення неповнолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняті комісією як беззаперечний доказ по справі, що є недопустимими без опитування зазначених осіб на засіданні комісії, тому такі докази до уваги не слід брати.

Таким чином позивачка стверджує, що жодних беззаперечних доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення до матеріалів справи не додано та при розгляді матеріалів вина позивачки не доведена, сама оскаржувана постанова винесена з порушеннями та містить виправлення, на підставі цього оскаржувана постанова підлягає скасуванню, адміністративна справа закриттю.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП, а в оскаржуваній постанові невірно визначено кваліфікацію.

За таких обставин, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові фабула адміністративного правопорушення та фактичні обставини справи не узгоджуються із правовою кваліфікацією сформульованого обвинувачення оскаржувана постанова є незаконно винесеною відповідачем, атому її належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 268 КАС України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.

Водночас 07.12.2022р. представниця позивачки ОСОБА_11 звернулася до суду із клопотанням, в якому підтримує адміністративний позов та просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачки., про причини неявки не повідомила.

23.11.2022р. представник відповідача Москаленко М. звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, у зв`язку з навантаженістю по роботі.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу без участі учасників судового розгляду.

Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке.

29.09.2022р. старшим інспектором ЮП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Саражинським Р.О. відносно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення згідно якого, 29.09.2022р., близько 13 год. Позивачка, перебуваючи на своєму робочому місці роботи, а саме в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійсниала продаж неповнолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цигарки марки LM ціна 74 грн. та пиво об`ємом 0,5 літр "Львівське", ціна 35 грн., чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

20.10.2022р. позивачку головою адміністративної комісії при Врадіївській селищній раді ОСОБА_9 за вих. № 611/17-01 від 20.10.2022р. було повідомлено про розгляд справи про вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, розгляд якої відбудеться о 14 год. 00 хв. 21.10.2022р. в приміщення адміністративної будівлі Врадіївської селищної ради.

Згідно оскаржуваної постанови позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6 800 грн. 00 коп.

Як вбачається з копії трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 , в якій зазначено, що позивачка 12.09.1998р. прийнята Врадіївським райагростроєм на посаду штукатура, та 13.05.2003р. звільнена з займаної посади за домовленістю сторін. Інші записи в трудовій книжці відсутні, про укладення подальших трудових відносин позивачки.

Встановивши вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити поряд з іншими обов`язковими даними також час вчинення правопорушення.

Частиною 1 та 2 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до статті 281 КУпАП при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6)документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження.

Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Так, матеріали справи містять копію повідомлення, згідно якого вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП відбудеться о 14 год. 00 хв. 21.10.2022р. в приміщенні амінбудівлі Врадіївської селищної ради за адресою: смт Врадіївка, вул. Незалежності, 91. Проте постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради народних депутатів у складі голови та членів адміністративної комісії була прийнята 24.10.2022р.

Таким чином позивачку не було належним чином повідомлено про дату розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи проведено без її участі, чим порушено її права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачено відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.156 КУпАП відповідальність передбачається за порушення "правил торгівлі", тобто дана норма є банкетною, тобто така, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття та частина певного нормативного акту (пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Протокол про адміністративне правопорушення містить не повну назву нормативних актів та взагалі не містить зазначення пункту.

Не зазначення вищевказаних норм, що ставляться особі в порушення призводить до того, що таке обвинувачення є неконкретним, а отже це є порушенням права особи на захист і за таких обставин особа не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд не в змозі перевірити, чи було під час засідання адміністративної комісії допитано свідків, які докази було досліджено та яка їм надавалась оцінка, оскільки відповідачем не надано ні відзиву, ні жодних матеріалів, на підставі яких була винесена оскаржувана постанова.

З матеріалів наданих суду вбачається, що при притягненні до адміністративної відповідальності не було встановлено факту продажу пива та цигарок, оскільки не надано пояснень особи, яка придбала пиво та цигарки, а також пояснення свідка, акту вилучення придбаного, відсутній чек за придбання товару.

Так, фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження № К//18.

Відповідно до ст. 3 Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'' № 265/95-ВР від 06.07.1995р. (далі - Закон) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Суд звертає увагу, що в матеріалах про адміністративне правопорушення, відсутній розрахунковий документ, який свідчив би про здійснення операції купівлі-продажу алкогольного напою та цигарок. Крім цього, в наявному в матеріалах справи протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо вилучення чи знищення придбаного товару.

У даному випадку адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення позивачку до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП не надано оцінку тому факту, що жодних об`єктивних доказів реалізації позивачкою у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення, як і доказів наявності такого товару, що він був вилучений чи знищений, не надано.

Згідно ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Вказаний обов`язок продавця передбачений також і п. 10 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996р., де зазначено, що в разі виникнення сумніву щодо віку покупця (досягнення 18 років) продаж алкогольних напоїв здійснюється за умови пред`явлення документа, що засвідчує його вік.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі алкогольними виробами, зокрема, продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Натомість судом не було встановлено, що позивачка є працівником підприємства, а отже є суб`єктом правопорушення за ч. 2 ст. 156КУпАП. Так ніяких документів, які б підтверджували, що позивачка перебувала в трудових відносинах та працювала в магазині "Владочка" до суду надано не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що пляшка пива та цигарки, які були продані неповнолітній особі, не вилучалась.

Отже в порушення вимог ст. 245 КУпАП адміністративною комісією не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не дотримано вимоги ст. 280 КУпАП, позивачка взагалі була позбавлена приймати участь у розгляді справи та скористатись своїми правами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не було дотримано принципу всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні в справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейського суду з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою Суду, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи про адміністративне правопорушення по суті.

Крім того слід зазначена, що оскаржувана постанова прийнята не повноважним складом комісії, оскільки при прийнятті останньої не приймали участь два з п`яти членів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були присутніми та не засвідчили постанову своїм підписом. При чому постанову підписано секретарем Цуркан А.В., яка не входить в склад комісії.

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення та даної судової справи не містять доказів, які "поза розумним сумнівом" підтверджують факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином вимоги позивачки є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС України судовий збір сплачений позивачкою за подачу до суду вказаного адміністративного позову в сумі 496 грн. 20 коп. підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 2, 72-79, 90, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 48 від 24.10.2022р., прийняту адміністративною комісією при виконавчому комітеті Врадіївської селищної ради, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано "12" грудня 2022 року.

Суддя Ф.Г. Сокол