Справа № 320/6441/22
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року Київ справа № 320/6441/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 78830,83 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.01.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3986,72 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3986,72 гривень за період з 01.03.2018 по 18.01.2021 включно в сумі 137724,37 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород ті інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 02.03.2016 до 18.01.2021. У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідач здійснив не повністю, а саме: у період з 02.03.2016 до 18.01.2021 не повністю нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення. Індексація грошового забезпечення не виплачена станом і на день подання позову. Позивач у грудня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про виплату індексації грошового забезпечення, на яку відповідач відповів, що за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 позивачу індексація грошового забезпечення не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсу, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за вказаний період є січень 2016 року. Позивач вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за вказаний період є січень 2008 року. Також позивачем наголошено на безпідставності невиплати відповідачем щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 всупереч вимогам пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Копію ухвали суду від 01.08.2022 було направлено засобами електронного зв`язку 01.08.2022 на електронну адресу військової частини НОМЕР_1 , зазначену у позовній заяві, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 02.08.2022.

Заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в установлений ухвалою строк, відповідач до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 виданий Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 15.07.2008.

Відповідно до копії посвідчення від 15.03.2017 серії НОМЕР_4 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (том 1, а.с.28).

Згідно з копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 02.03.2016 № 42 позивача зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення (том 1, а.с.23).

Відповідно до відомостей з наказу від 16.01.2021 № 10, наказом командира військової частини по особовому складу від 12.01.2021 № 2 о/с позивача звільнено з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту без права носіння військової форми одягу 18.01.2021 (том 1, а.с.24).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 16.01.2021 № 10 позивача, старшого сержанта, командира 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) (ВОС НОМЕР_7) виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення (том 1, а.с.24).

Відповідно до довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 18.01.2021 від 10.01.2022 № 14 позивачу індексацію грошового забезпечення за період березень 2016 року - лютий 2018 року не було нараховано та виплачено, за період березень 2018 року - січень 2021 року - позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 4 996, 97 грн (том 1, а.с.20).

Згідно з довідкою про розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 18.01.2021 від 10.01.2022 № б/н базовим місяцем для визначення індексації грошового забезпечення за період з березня 2016 року до лютого 2018 року визначено січень 2016 року, а за період з березня 2018 року до січня 2021 року - березень 2018 року як базовий місяць.

Відповідно до довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 02.03.2016 до 18.01.2021 від 10.01.2022 № 13 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 4 996, 97 грн лише за період з грудня 2018 року до січня 2021 року (том 1, а.с.22).

08.12.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 28.02.2018, здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 до 18.01.2021 (том 1, а.с.8).

17.02.2022 відповідач листом № 18/13-М-117-100 повідомив, що у зв`язку з обмеженим фінансовим ресурсом, що виділявся військовій частині на виплату грошового забезпечення у 2017 році та упродовж двох місяців 2018 року для здійснення індексацій грошового забезпечення за вказаний період не було законних підстав. За період з 01.03.2018 до 18.01.2021 виплата індексації грошового забезпечення було здійснено повністю відповідно до вимог нормативних документів. Для перерахунку та виплати грошового забезпечення за вказаний період для військової частини не має законних підстав.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 та бездіяльність щодо невиплати у повному розмірі за період з 01.03.2018 до 18.01.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3 986, 72 грн, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011).

Згідно з статтею 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, що пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин другої і третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно з статтею 8 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року № 2017-III (далі - Закон № 2017-ІІІ) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо: індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Статтею 18 Закону № 2017-ІІІ визначено, що індексацію доходів населення, що встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з статтею 2 Закону № 1282-ХІІ індексації належить грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до статті 5 Закону № 1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації належать грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, що не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній з 15.12.2015), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.

У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.

Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.

У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, що складається на момент підвищення.

Працівникам підприємств і організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом № 1282-ХІІ та положень цього Порядку.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

Відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів, здійснення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Так, Мінсоцполітики в листі від 29.12.2017 № 122/о/66-17 зазначено, що оскільки грошове забезпечення є об`єктом індексації, цей вид доходу має індексуватися. Якщо посадові оклади військовослужбовців востаннє підвищувались у січні 2008 року, то сума індексації, у грудні 2017 року становить 4 258, 75 грн (1 762 х 241,7:100) (том 1, а.с.11).

У листі від 15.04.2020 № 49/0/214-20 Мінсоцполітики надало роз`яснення, що правила нарахування індексації грошового забезпечення як для військовослужбовців, які проходять службу, так і для новоприйнятих або переведених військовослужбовців є єдиними. Починаючи з грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення мало здійснюватися з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець (том 1, а.с.12).

У листі Мінсоцполітики від 23.06.2020 № 76/0/214-20 зазначено, що починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів згідно із рішенням Уряду обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець, а саме з лютого 2008 року (том 1, а.с.13).

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 зазначив, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 Кодексу законів про працю України, статей 33, 34 Закону України "Про оплату праці" такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України варто розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Враховуючи зазначене, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Таким чином, для новоприйнятих працівників базовим місяцем для проведення індексації є наступний місяць за місяцем, в якому відбувалось підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник, а не місяць, в якому такого працівника прийнято на роботу.

Отже, доводи позивача про те, що базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 має бути січень 2008 року, є обґрунтованими.

З наявної у матеріалах справи довідки від 10.01.2022 № 14 невиплаченої індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2016 року до лютий 2018 року, базовий місяць для нарахування індексації відповідач визначив - січень 2016 року.

В силу норм Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 02.03.2016 до 01.03.2018.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.08.2022 у справі № 420/11641/21, від 28.06.2022 у справі № 420/4841/21, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а та від 12.05.2022 у справі № 580/3335/21.

З огляду на зазначене, помилковим є визначення відповідачем січня 2016 року, як місяця, за якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача у період з 02.03.2016 до 28.02.2018.

Відтак є обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 та про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Надаючи оцінку розрахованій позивачем сумі індексації за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 у сумі 78 830, 83 грн, суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими, позаяк позивачем не враховано особливостей розрахунку суми індексації, визначених Порядком № 1078, зокрема, що стосується врахування суми коштів, на які змінювався посадовий оклад позивача протягом спірного періоду. Відтак у зазначеній частині у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Надаючи оцінку позовній вимозі в частині визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 до 18.01.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3 986, 72 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, суд вважає її необґрунтованою, з огляду на таке.

Суд встановив, що в довідці від 10.01.2022 № 14 базовим місяцем визначено березень 2018 року - позивачу з грудня 2018 року до січня 2021 року було здійснено нарахування та виплачено індексацію у сумі 4 996, 97 грн (том 1, а.с.20, 22), при цьому за період з березня 2018 року до листопада 2018 року - індекс інфляції визначено у сумі 0, 00 грн, позаяк останній не перевищував порогу індексації у 103%.

За офіційними даними Державної служби статистики України величина індексу споживчих цін у період з квітня 2018 року до жовтня 2018 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку № 1078 порогу індексації у 103%.

Зважаючи на той факт, що індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді цього ж року, то позивач набув право на виплату індексації з грудня 2018 року.

Обґрунтованих доказів про те, що розмір індексації був розрахований відповідачем неправильно, позивач не надав, правом на подання суду інших заяв по суті позивач не скористався.

Суд встановив, що сума індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 18.01.2021, нарахована та виплачена позивачу (що останнім не заперечується), визначена відповідачем із застосуванням базового місяця березень 2018 року, а тому позовні вимоги щодо повторного зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу суму індексації за зазначений період не належать задоволенню, позаяк, як встановлено судом з березня 2018 року змінився базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

Варто зазначити, що положення Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 у спірний період, а саме з 01.03.2018 до 18.01.2021 не містили в собі такого поняття як "фіксована сума індексації". Зазначений термін використовувався у додатку 4 "Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів" до Порядку № 1078 лише у редакції, що діяла до 15.12.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до Порядку № 1078, у тому числі викладено в новій редакції додаток 4 "Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів", що не передбачає визначення індексації у фіксованій величині.

Отже, позовні вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, що не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 520/4061/21.

Надаючи оцінку позовній вимозі щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з врахуванням пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44 (далі - Порядок № 44), суд зазначає таке.

Порядок № 44 визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Щодо вимог позивача про необхідність встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості такі обов`язки виконати без достатніх зволікань.

Суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили, а тому вимога позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання не належить задоволенню.

Європейський суд з прав людини в рішеннях неодноразово наголошував, що хоча національний суд і має певні свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган державної влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (п. 36 рішення від 01.07.2003 у справі "Суомінеен проти Фінляндії" № 3780001/97).

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 та про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Таким чином, позовні вимоги належать частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1, 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", відсутні підстави для розподілу витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6) щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за період з 02.03.2016 до 28.02.2018.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 до 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.