Справа № 160/9915/21
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 160/9915/21

адміністративне провадження № К/990/31863/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 160/9915/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Громадська організація «Спілка осіб з інвалідністю та поранених учасників АТО-ООС «Рука брата», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання громадських слухань такими, що не відбулися, визнання неправомірними дій, визнання неправомірним та скасування рішення в частині,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Громадська організація «Спілка осіб з інвалідністю та поранених учасників АТО-ООС «Рука брата», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив:

- визнати громадські слухання, скликані розпорядженням № 202-р від 14.04.2021 Дніпровського міського голови, до проведення 19.04.2021 у приміщенні адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради по вул. Шевченко, 7 такими, що не відбулися;

- визнати неправомірними дії Дніпровської міської ради по створенню формальних підстав для відмови у затвердженні підготовленого на замовлення позивача проєкту землеустрою шляхом організації громадських слухань 19.04.2021, створення «резолюції слухань», з метою підготовки рішення про включення земельної ділянки до переліку тих, що не підлягають забудові;

- визнати неправомірним та скасувати рішення Дніпровської міської ради № 415/10 від 22.09.2021 у частині п.п.1.2 п. 1 «Доповнити перелік земельних ділянок, які не підлягають забудові, підпунктом 1.50 Земельна ділянка у районі провулку Радіо».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 позов задоволено частково:

- визнано громадські слухання, скликані згідно розпорядження № 202-р від 14.04.2021 Дніпровського міського голови до проведення 19.04.2021 у приміщенні адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради по вул. Шевченко, 7 - такими, що не відбулися;

- визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської міської ради № 415/10 від 22.09.2021 у частині п.п.1.2 п. 1 «Доповнити перелік земельних ділянок, які не підлягають забудові, підпунктом 1.50 Земельна ділянка у районі пров. Радіо».

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено:

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 160/9915/21 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

16.11.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій останній просить постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 скасувати і направити справу на новий апеляційний розгляд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2022, визначено склад суду: головуючий суддя: Губська О.А., судді: Калашнікова О.В., Білак М.В.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2022 задоволено заяви суддів Губської О.А., Білак М.В., Калашнікової О.В. про самовідвід. Відведено суддів Губську О.А., Білак М.В., Калашнікову О.В., від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 160/9915/21. Передано матеріали касаційної скарги у справі № 160/9915/21 (провадження К/990/31863/22) до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду у порядку, передбаченому КАС України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2022, визначено такий склад суду: головуючий суддя: Мороз Л.Л., судді: Рибачук А.І., Стрелець Т.Г.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Справу у суді першої інстанції розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються у касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.

Проте касаційна скарга у частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, а також позицію скаржника про те, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 КАС України. Посилання ж скаржника на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України до уваги Судом не приймаються з огляду на те, що такі посилання можуть знайти своє місце у взаємозв`язку з підставами касаційного оскарження визначеними пунктами 1-4 частини четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 160/9915/21 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не оскаржується.

СуддяЛ.Л. Мороз