Справа № 520/11901/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

08 грудня 2022 р. Справа № 520/11901/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Бідонько А.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача від 28.11.2022 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 р. по справі № 520/11901/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду 28.11.2022 року звернувся позивач із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 р. по справі № 520/11901/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати, в якій просить суд: здійснити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 р. по справі № 520/11901/21 шляхом зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області подати звіт про його виконання у якомога стислий строк.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 по справі № 520/11901/21 адміністративний позов задоволено та зобов`язано нарахувати та виплатити Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь ОСОБА_1 необґрунтовано утриманий військовий збір за період з серпня 2004 року по серпень 2014 року. Рішення набрало законної сили 08 березня 2022 року, утім через його невиконання відповідачем у добровільному порядку воно було звернене до примусового виконання. Позивач вважає наявними підстави для встановлення судового контролю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2022 року зазначену заяву прийнято до розгляду, копія ухвали направлена відповідачу.

Відповідачем через електронну пошту суду подано пояснення, відповідно до яких зазначено, що 29.06.2022р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області до Другого апеляційного адміністративного суду була подана апеляційна скарга на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 р. у справі № 520/11901/21. Другим апеляційним адміністративним судом оприлюднена ухвала від 08.09.2022р. у справі № 520/11901/21 про витребування матеріалів для вирішення питання відкриття апеляційного провадження у справі. Отже, не має підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 р. у адміністративній справі № 520/11901/21 шляхом зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області подати звіт про його виконання.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд виходить з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 по справі № 520/11901/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати задоволено.

Зобов`язано нарахувати та виплатити Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь ОСОБА_1 необґрунтовано утриманий військовий збір за період з серпня 2004 року по серпень 2014 року.

Вказане рішення набрало законної сили 08.03.2022.

07.07.2022 позивачу видано виконавчий лист по справі № 520/11901/21.

28.11.2022 ОСОБА_1 подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області подати звіт про його виконання у якомога стислий строк.

По суті поданої заяви суд зазначає наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд прийшов до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що, зокрема ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

З пояснень відповідача також вбачається, що постановою від 11.07.2022 р. (отримана Регіональним відділенням 14.07.2022 р.) Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Украйни відкрите виконавче провадження № 69363873 на підставі виконавчого листа № 520/11901/21 від 07.07.2022 р.

Разом з тим, суд зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частинами 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто примусовий порядок виконання рішення по даній справі ще не завершений.

З огляду на вказане вище, судом не встановлено підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі № 520/11901/21.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 249, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача від 28.11.2022 року про встановлення судового контролю за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 р. по справі № 520/11901/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення заробітної плати - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.