Справа № 569/4192/22
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4192/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача Якубець М.К.

представників відповідачів Гервазюк О.Ю., Бикова О.В., Івашинюти І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Ткачук Катерини Ігорівни, Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області рядового поліції Ткачук К.І., по складанню постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Просить суд постанову серії ДП18 №858266 від 26.03.2022 року у справі про адміністративне правопорушення визнати недійсною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити, за відсутності у його діях складу такого правопорушення. Судові витрати по справі просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного законодавства. При винесенні постанови не дотримано вимоги статей 245, 276,280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. 26.03.2022 року, їхали автомобілем марки SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Гагаріна, заїхали двір будинку №59/61. За кермом був ОСОБА_2 , позивач та ОСОБА_3 були пасажирами. ОСОБА_2 пішов по своїх справах. В цей час працівники поліції і почали витягати їх з авто і робити повний обшук, обґрунтовуючи тим, що воєнний стан і вони не зупинилися на їхню вимогу. Вході розмови, поліцейській звинуватив позивача, що той у наркотичному сп`янінні і керував даним транспортом, на що позивач заперечив, так як був затриманий поліцією на задньому пасажирському сидінні. На передньому пасажирському також був пасажир. Після обшуку, його відпустили. Багато погроз і обвинувачень дозволили собі працівники поліції в адресу позивача, не підтверджуючи їх нічим. Показавши відео переслідування, в якому не було доказу його керування транспортом, почали його просити проїхати на експертизу аналізів. Позивач давав згоду тільки при надані йому правового захисту, тобто державного адвоката. На що поліція не хотіла реагувати, а везти відразу у медичний заклад. За той час, підійшов водій авто. Поліція не поцікавилася навіть документами його. Керманич стверджував, що керує транспортом вже два дні. Не надавши державного адвоката, через дві години почали складати протоколи і постанови на позивача, залучивши сумнівних свідків. Після складання даних протоколу, сіли в затриманий автомобіль і поїхали.

Позивач зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови, йому не були роз`яснені його права передбачені ст.63 Конституції України, та було грубо порушено його права передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, право на захист, не реалізовано клопотання особи про надання правової допомоги. Поліцейський притягнув до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив. Проти задоволення позову заперечує. Свої заперечення мотивує тим, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону.

Представник відповідача зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та до позовної заяви не було надано жодних доказів, які б підтверджували обставини, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення. В ході перевірки поліцейським було з`ясовано, що позивач керував т.з. будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами від 23.11.2021р. Костопільським районним судом Рівненської області на 3 роки, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Одночасно, поліцейськими було зафіксовано кримінальний проступок, вчинений позивачем, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, шляхом складення протоколу ААБ №286807 від 26.03.2022р., де встановлені усі обставини вищезазначеної події, що підтверджується карткою обліку адміністративного правопорушення. Позивач неодноразово вчиняв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Проте, всупереч накладеному адміністративному стягненню - позбавленню права керування транспортними засобами на три роки, в цей період, а саме 26.03.2022, позивач керував транспортним засобом. Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 858266 від 26 березня 2022 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічні пристрої, на які проводився відеозапис.

Розгляд справи проводився відповідно до статі 279 КУпАП, позивача було ознайомлено з правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача на постанові. З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод та вчиненні усі необхідні дії, щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Клопотань про перенесення розгляду справи, з метою скористуватися правовою допомогою, не заявлялося, та відсутнє в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. На прохання позивача про надання правової допомоги поліцейські відреагували належним чином, та зателефонували на номер безоплатної правової допомоги, що підтверджується скріншот з телефону заступника командира роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_4 . Інспектор правомірно розглянув справу, при цьому не порушивши права особи, оскільки останній мав право в повному обсязі користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 06.04.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.05.2022 р. Департамент патрульної поліції залучено до участі в розгляді справи у якості співвідповідача.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Зазначивши, що постанова є правомірною.

Заслухавши учасників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №858266 від 26.03.2022 р., винесеною поліцейською взводу №1 роти №1 управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Ткачук К.І., встановлено, що 26.03.2022 року о 16 год. 40 хв. в м.Рівне, по вул.Гагаріна 61, водій ОСОБА_1 керував т/з SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 23.11.2021 року, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 20400 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР).

Абзацом «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306(далі ПДРУкраїни), встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з пп. "а" п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст.126 КУпАП, передбачено що, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 23.11.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Отже, станом на момент зупинення працівниками поліції транспортного засобу позивача 26.03.2022 , останній був позбавлений права його керування.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.11.2022 у справі №569/4101/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.3 ст.130 КУпАП. Застосовано адміністративне стягнення у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності.

Пояснення позивача, що він перебував на пасажирському місці достеменно не свідчить, що автомобілем керувала стороння особа, а не власне сам позивач.

Свідок ОСОБА_4 , інспектор поліції, в судовому засіданні показав, що 26.03.2022 року під час несення служби на перехресті ОСОБА_5 зупинилися на світлофорі, помітили транспортний засіб Шкоду, за кермом був водій, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Водій проїхав у напрямку вул.Богоявленської, звернув у двір будинку АДРЕСА_1 , заїхав на великій швидкості арку, зупинився. Під час зупинки через заднє скло автомобіля помітили, що водій пересідає на заднє сидіння. В дворі були також два свідки, які бачили, що водій пересідав на заднє сидіння. Праворуч від водія був пасажир. Після зупинки транспортного засобу було встановлено особу ОСОБА_6 , припущення було, про те, що це був ОСОБА_6 , коли почали зупиняти транспортний засіб за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу. З ОСОБА_6 він особисто не знайомий, однак раніше ОСОБА_6 теж був учасником порушення правил дорожнього руху, був позбавлений права керування т/з. ОСОБА_6 забажав скористатися адвокатом з вторинної правової допомоги, тому інспектор телефонував на гарячу лінію БПП, ніхто не брав трубку. Інспектор повідомляв про права, водію не забороняли скористатися своїм адвокатом, чи клопотати про перенесення розгляду справи, клопотань ОСОБА_6 не заявляв.

Свідок ОСОБА_7 , який є товаришом позивача, в судовому засіданні показав, що 26.03.2022 року до нього підійшов ОСОБА_8 з товаришем, якого він особисто не знає, з ним не знайомився, попросив підвезти до його будинку, він підвіз їх до арки на АДРЕСА_1 , їхали від мийки «Дельфін». В автомобілі він був за кермом, ОСОБА_8 сидів на задньому сидінні, його товариш на передньому сидінні. Він не бачив сигналів про зупинку транспортного засобу. Під`їхавши до будинку, він пішов на базар, в автомобілі залишилися ОСОБА_8 та його товариш, ключі він залишив у автомобілі. Через пів години йому зателефонував ОСОБА_8 , просив повернутися, коли він повернувся побачив: поліцейських десь п`ять чоловік, був ще один свідок , ОСОБА_8 , його товариша вже не було. Пояснення допитаного свідка ОСОБА_7 містять розбіжності, відповідно суд їх оцінює критично.

Відповідно до картки обліку адміністративного правопорушення, що додані до матеріалів справи на позивача неодноразово було складено адміністративні протоколи за порушення правил дорожнього руху, зокрема передбачених ст.130 КУпАП, правопорушення вчинялися на транспортному засобі SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що інспектором порушено права передбачені ст.268 КУпАП, а саме право позивача на ознайомлення з матеріалами справи, наданні пояснень та доказів, заявлення клопотань, користування юридичною допомогою. Однак, дані твердження позивача спростовуються оглянутим в судовому засідання диском, наданим самим позивачем, з якого вбачається, що справа розглядалася тривалий час, ОСОБА_8 не телефонував адвокату, не клопотав щодо відкладення розгляду справи, натомість просив надати йому адвоката із БПП. Із оглянутого диску вбачається, що ОСОБА_9 перебував під час розгляду справи відразу, а не відлучався на пів години. На запитання інспектора, чому водій не зупинився на вимогу працівників поліції, останній пояснив, що не чули, в машині була включена музика.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно в ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Ткачук Катерини Ігорівни, Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконними дій та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Ткачук Катерина Ігорівна, м.Рівне вул.С.Бандери 14а.

Відповідач Департамент патрульної поліції, м.Київ, вул.Ф.Ернста 3, .

Суддя І.О.Гордійчук