Справа № 140/8127/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/8127/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» до Державної податкової служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Волинській області, про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» (далі позивач, ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія») звернулося з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач, ДПС України), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Волинській області (далі третя особа, ГУ ДПС у Волинській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 30.11.2022 № 21-р «Про виключення з реєстру».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Одночасно із позовною заявою 09.12.2022 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ДПС України від 30.11.2022 № 21-р «Про виключення з реєстру» (далі розпорядження від 30.11.2022 № 21-р) до набрання чинності рішенням суду.

Заява обґрунтована тим, що оскаржуване розпорядження винесене відповідачем в порушення норм чинного законодавства та правовій позиції податкового органу, що свідчить про явні ознаки його протиправності.

Невжиття судом заходів по зупиненню дії розпорядження відповідача, матиме негативні наслідки для позивача, оскільки, призведе, до неможливості позивачем здійснювати виробництво продукції хімічного та технічного призначення, яке потягне неможливість виконання господарських договорів на поставку зазначеної продукції, неможливість сплати кредиту, неможливість виплати заробітної плати працівникам, сплати податків та зборів.

При цьому, у разі встановлення судом протиправності оскаржуваного розпорядження та задоволення вимог про його скасування позивачу не лише доведеться докласти значних зусиль для відновлення свого становища, але, враховуючи те, що до набрання чинності судовим рішенням в умовах воєнного стану може пройти більше як півроку, а як вже зазначалось, весь цей час позивач не зможе виготовляти продукцію, відповідно, відновлення позивачем свого становища може бути неможливим, через неплатоспроможність підприємства га репутаційні втрати.

12.12.2022 позивачем подано до суду додаткові обґрунтування до заяви про забезпечення позову, при цьому позивач посилається на таке.

Основним продуктом, в умовах воєнного часу, що виготовляє та реалізує ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія» є розчинник універсальний органічний «BioNOL», який є продукцією хімічного і технічного призначення та широко використовується на ринку України.

Позивачем лише за 2022 рік (з 01.01.2022 по 01.12.2022) було виготовлено розчинник універсальний органічний «BioNOL» в загальній кількості 10545,5 тисяч тон, та реалізовано продукції в кількості 10506,9 тисяч тон. Зазначений продукт широко використовується для виготовлення лако-фарбової продукції, для флексо-друку або як компонент при виготовленні інших органічних сполук. Проте, з моменту отримання позивачем оскаржуваного розпорядження, ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія» зупинив виробництво, оскільки, позбавлений права виготовляти зазначену продукцію. Неможливість виготовлення вказаного продукту, критично пливає на платоспроможність позивача. Підприємство було змушене повністю зупинити виробництво 10.12.2022, у випадку якщо виробництво не буде відновлено найближчим часом, це безперечно, призведе до банкрутства підприємства та подальшої його ліквідації.

Так, на даний час у позивача, через прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження залишаються невиконаним зобов`язання, щодо поставки розчинника універсального органічного «BioNOL» на суму понад 12 мільйонів гривень. Термін виконання вказаних зобов`язань вже настав, а подальше їх невиконання спричинить накладення на позивача штрафних санкцій у великих розмірах за невиконання договорів поставки.

Позивач є бюджетоутворюючим підприємством та навіть в період воєнного стану продовжує сплачувати податки та збори. У 2022 році позивачем сплачено ПДВ в сумі 7 388 028,00 грн, податок на прибуток 1 851 787 грн, податок з доходів фізичних осіб - 2148471,50 грн, військовий збір 178 610,15 грн, ЄСВ 2581 455,99 грн. Неможливість виготовлення продукції призведе і до неможливості наповнювати як місцевий так і державний бюджет нашої країни, що в умовах воєнного стану є вкрай необхідним.

Крім того, у підприємства є зобов`язання з погашення кредитних зобов`язань перед ПрАТ «УКРГАЗБАНК» в розмірі 75 500 000,00 грн. Так, зобов`язання підприємства з погашення кредиту в грудні 2022 року становлять 15 740 000,00 грн, у січні 2023 року 11 250 000,00 грн, у лютому 2023 року - 11 250 000,00 грн.

На даний час кількість працюючих у позивача становить 94 працівника. Зупинка заводу призведе до їх вивільнення, а враховуючи те, що в умовах воєнного стану, кількість робочих місць через закриття підприємств невпинно скорочується, зазначені працівники фактично опиняться на вулиці, що призведе до регіонального соціального вибуху.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія»» № 2020-п від 08.11.2022 у період з 09 листопада 2022 року по 16 листопада 2022 року було проведено фактичну перевірку, щодо дотримання вимог чинного законодавства, що регулює ліцензування, виробництво, обіг та зберігання спирту етилового, в тому числі біоетанолу.

За результатами проведеної фактичної перевірки ГУ ДПС у Волинській області було складено Акт «Про результати фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» щодо дотримання вимог чинного законодавства, що регулює ліцензування, виробництво, обіг та зберігання спирту етилового, в тому числі біоетанолу» від 16.11.2022, викладений на бланку № 025195 (далі по тексту Акт перевірки від 16.11.2022).

Згідно висновків Акту перевірки від 16.11.2022 позивачем були допущені наступні порушення податкового законодавства:

- підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України а саме, неподання даних про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого спирту етилового, у тому числі біоетанолу, у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у декалітрах 100-відсоткового спирту, приведеного до температури 20° С, за період з 01.01.2022 по 31.10.2022 включно в кількості 80 разів (діб);

- абзацу 7 частини п`ятої статті 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме: не повідомлено центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику про внесення змін до документів, копії яких додавалися до заяви на включення до Електронного реєстру.

На підставі вказаного акту ДПС України прийнято оскаржуване у справі розпорядження від 30.11.2022 № 21-р, яким виключено з Електронного реєстру суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини (далі - Електронний реєстр) ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія» у зв`язку з неподанням зазначеним суб`єктом господарювання даних про добовий фактичний обсяг отриманого спирту етилового та неповідомленням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про внесення змін до документів, копії яких додавалися до заяви на включення до Електронного реєстру.

Актом перевірки від 16.11.2022 встановлено наступні фактичні обставини.

ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія» має ліцензію на виробництво біоетанолу, реєстраційний номер № 00001, дата реєстрації 24.01.2022, терміни дії з 24.01.2022 до безстроково.

Товариство виготовляє біоетанол згідно ДСТУ 7166:2010 БІОЕТАНОЛ Технічні умови.

Відповідно до вимог статті 7-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР(далі Закон № 481/95), ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія», 10.09.2021 внесено до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини» за номером 2.

З власно виробленого спирту етилового денатурованого (біоетанолу) ТОВ «Біопаливно-енергетична компанія» виготовляє згідно Технічних умов ТУ У 20.3-8:2021 «Розчинник універсальний органічний «BioNOL»».

За період з 01.01.2022-31.10.2022 підприємством було вироблено: біоетанолу (код УКТ ЗЕД 22 07 20 0010) 1 252 920,04 дал. б.с.; розчинника універсального органічного «BioNOL» 9 426 594 кг.

За вказаний вище період реалізовано: біоетанолу на експорт 56648,95 дал б.с.; біоетанолу для виробництва розчинника універсального органічного «BioNOL» 1 189 531,73 дал б.с.; розчинника універсального .органічного «BioNOL» 9 293 131 кг.

За змістом частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини четвертої статті 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

З огляду на приписи наведеної статті, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

У статті 151 КАС України визначено виключний перелік видів забезпечення позову. Позов може бути забезпечено, зокрема: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до частини другої статті 151 КАС України, суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд відмічає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього тимчасового судового захисту.

Метою його запровадження є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення позову застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Приписами частини першої статті 7-1 Закону № 481/95 визначено, що відпуск спирту етилового його виробниками та отримання спирту етилового суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які використовують його для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, включеної до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, здійснюється за умови внесення таких суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини (далі - Електронний реєстр).

Таким чином, оскаржуваним у справі розпорядженням від 30.11.2022 № 21-р позивача фактично позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність з виробництва біоетанолу та похідного виробу розчинника універсального органічного «BioNOL», що є основним видом діяльності позивача.

Зважаючи на істотні обсяги виробництва та реалізації як біоетанолу так і розчинника універсального органічного «BioNOL», зупинення виробництва буде мати істотне значення для функціонування самого підприємства позивача.

При вирішенні заяви судом взято до уваги, що не вжиття заходів забезпечення, про які просить позивач, потягне за собою негативні наслідки для матеріально-правових інтересів позивача, зокрема, у формі невиконання ним договірних зобов`язань перед добросовісними контрагентами.

Також судом враховано негативні наслідки для позивача внаслідок зупинення виробництва, що очевидно вплине на результати господарської діяльності підприємства. Очевидно, що такі негативні наслідки відобразяться на роботі підприємства в цілому, в тому числі, у формі втрати очікуваного прибутку від господарської діяльності, на зобов`язаннях позивача в частині збереження робочих місць та виплати заробітної плати найманим працівникам, а також на податкових зобов`язаннях позивача, оскільки обсяг сплачуваних підприємством податків напряму корелюється з фінансовими результатами господарської діяльності підприємства.

Вирішуючи питання забезпечення позову у даній справі суд звертає увагу, що в умовах воєнного стану та руйнування економіки України внаслідок прямої збройної агресії Російської Федерації, особливе значення має збереження функціонування виробних потужностей та збереження суб`єктів економічної системи, які забезпечують саме існування такої системи, як загалом, шляхом здійснення виробництва матеріальних активів та насичення коштами фінансової системи країни, так і виконанням податкових та соціальних зобов`язань, зокрема.

Зважаючи на наведене, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та третіх осіб (контрагентів позивача та найманих працівників), а також державі вцілому, що, враховуючи тимчасовий характер заходів забезпечення позову, може нанести значно більше шкоди для різних учасників господарських, податкових та соціальних відносин ніж ймовірне недотримання позивачем податкової дисципліни.

Відтак, суд дійшов висновку про співмірність вимог заяви про забезпечення позову з обставинам справи, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль у випадку задоволення судом адміністративного позову в подальшому.

На переконання суду, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення істотно ускладнює ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень у сфері господарської діяльності, а саме: право здійснювати господарську діяльність.

В свою чергу, забезпечення позову на час судового розгляду справи відновить право позивача на здійснення господарської діяльності, дасть можливість позивачу до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення діяльності та виконувати свої зобов`язання перед державою, найманими працівниками та контрагентами.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у вищевказаних рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи вищевказані норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що створення умов, які унеможливлюють виробничу діяльність позивача внаслідок прийняття рішення про виключення позивача з Електронного реєстру суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, є необхідними підставами, які свідчать про обґрунтованість і адекватність вимог позивача щодо забезпечення позову.

Крім того, заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії оскаржуваного рішення, про вжиття котрих у заяві просить позивач, відповідають предмету позову.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного рішення відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи.

Враховуючи завдання адміністративного судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а також враховуючи необхідність ефективного захисту позивачем своїх прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та про його задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Біопаливно-енергетична компанія» (45606, Волинська область, село Рованці Луцького району, вулиця Промислова, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40687308) про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію розпорядження Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) від 30.11.2022 № 21-р «Про виключення з реєстру» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити позивачу, Державній податковій службі України та Головному управлінню ДПС у Волинській області.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф. А. Волдінер