Справа № 300/4625/22
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2022-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2022 р. справа № 300/4625/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що пенсійним органом відмовлено у призначенні та виплаті позивачу грошової допомоги, у зв`язку з тим, що з 14.11.1984 по 01.02.1996 ОСОБА_1 не працював в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на виплату грошової допомоги. Оскільки, як встановлено перевіркою документів про стаж, позивач у вказаний період працював на посаді майстра практичної їзди на тракторі, а не на посаді майстра виробничого навчання Городенківського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та Чернятинської середньої школи, як зазначено у трудовій книжці позивача. Як наслідок, у відповідача відсутні підстави для виплати 10 місячних пенсій за віком. На переконання позивача, дії відповідача щодо відмови у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є протиправними, оскільки дотримані всі вимоги встановлені законодавством для здійснення такого призначення. У зв`язку з цим, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 01.12.2022. Просив суд в задоволенні позову відмовити з урахуванням тієї обставини, що позивач з 14.11.1984 по 01.02.1996 не працював в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення та виплату грошової допомоги. Перевіркою документів про стаж встановлено, що позивач у вказаний період працював на посаді майстра практичної їзди на тракторі, а не на посаді майстра виробничого навчання Городенківського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та Чернятинської середньої школи, як зазначено у трудовій книжці позивача. Оскільки, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах та міжшкільних навчальних закладах, не передбачено посаду майстра практичної їзди на тракторі, то у відповідача відсутні підстави для виплати 10 місячних пенсій за віком. (а.с.33-37).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 14.11.1984 по 31.08.1987 працював на посаді майстра виробничого навчання їзди на тракторі Городенківського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, з 31.08.1987 переведений на посаду майстра виробничого навчання їзди на тракторі в Чернятинську середню школу, з 01.09.1987 по 02.02.1996 працював на посаді майстра виробничого навчання в Чернятинській середній школі, 02.02.1996 по 01.09.1999 працював на посаді вчителя виробничого навчання в Чернятинській середній школі, з 01.09.1999 і по даний час працює на посаді вчителя виробничого навчання в Далешівській ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.6,7).

З 01.05.2022 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком при загальному страховому стажі 42 роки 01. Місяць 12 днів, з яких 26 років 3 місяці - працівник освіти.

Позивач неодноразово звертався до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо виплати йому грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, листом від 22.08.2022 за №20375-20212/Т-03/8-2800/22 Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України та листом від 19.10.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, повідомили позивача про відмову у виплаті такої грошової допомоги, з тих підстав, що Перелік закладів і установ освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 не містить посаду майстра практичної їзди на тракторі. Тому підстави для виплати такої допомоги відсутні (а.с.8,9,11,12).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років та після цієї дати - з 1 квітня 2022 по 31 березня 2023 - не менше 29 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

Згідно даного Переліку до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах та міжшкільних навчально-виробничих комбінатах на посаді: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги. тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори. завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи; - директори, заступники директорів з навчально-виховної (навчальної, виховної навчально-виробничої) роботи, вчителі, майстри виробничого навчання, практичні психологи, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 р. N 1436 "Про внесення змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" до цього Переліку включено посаду майстра виробничого навчання міжшкільного навчально- виробничого комбінату.

Отже, періоди роботи на посаді майстра виробничого навчання у міжшкільних навчально-виробничих комбінатах зараховуються до спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Доводи відповідача щодо того, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах та міжшкільних навчальних закладах, не передбачено посаду майстра практичної їзди на тракторі, є безпідставними та необґрунтованими.

В даному випадку відповідач, обґрунтовуючи правомірність відмови в призначенні та виплаті одноразової допомоги позивачу, акцентує саме на визначенні "майстер практичної їзди на тракторі", одночасно свідомо упускаючи ту обставину, що посада, яку займав позивач, в першу чергу визначається як майстер виробничого навчання, незважаючи на предмет такого навчання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п. 2 Порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно з п. 5 Порядку, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Суд зазначає, що станом на день звернення до відповідача позивач досягнув пенсійного віку (з 01.05.2022 отримує пенсію за віком), передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працював та продовжує працювати на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і має страховий стаж значно більше 29 років, а тому має право на виплату грошової допомоги, яка не оподатковується в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано до суду доказів правомірності прийняття свого рішення, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що робота на посаді майстер практичної їзди на тракторі є тотожною посаді майстер виробничого навчання та є роботою, яка дає право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до норм статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому позов є таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В даному випадку, витратами позивача, що пов`язані з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, що надавалася адвокатом Боднарчуком А.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.11.2022, згідно з п.3.1 якого, сторони погодили вартість послуг (а.с.20,21).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи "Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)" (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Згідно акту приймання-передачі виконаної роботи від 03.11.2022 адвокатом надано послуги правової допомоги (консультація, вивчення та аналіз законодавства і судової практики, складання позовної заяви, інших процесуальних документів) на загальну суму 3000 гривень (а.с.22).

Суд вважає, що відповідна сума 3000 грн., обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат та не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Також, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 09.11.2022 (а.с.1).

Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Далешове, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78130) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до вимог п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Далешове, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78130) періоди роботи на посаді майстра практичної їзди на тракторі в Городенківському міжшкільному навчальному виробничому комбінаті з 14.11.1984 по 31.08.1987 та на посаді майстра практичної їзди на тракторі в Чернятинській середній школі з 01.09.1987 по 02.02.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Далешове, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78130) грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до вимог п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.