Справа № 147/868/22
Суддя: Мудрак А. М.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/868/22
Провадження № 2-а/147/8/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Синявського Руслана Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії БАБ №140120 від 06.09.2022. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою інспектора СРПП №1 Гайсинського РУП Синявським Р.М. серії БАБ №140120 від 06.09.2022 її притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340,00 грн. за ч.3 ст. 121 КУпАП. Згідно з даною постановою 06 вересня 2022 року о 14 год. 07 хв. в смт Крижопіль по вул. Соборній ОСОБА_1 керувала автомобілем «PEUGEOT EXPERT», належним ОСОБА_2 , номерний знак НОМЕР_1 , що своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушила п.31.3б Правил дорожнього руху і чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Вказала, що вона пояснювала поліцейському, що згідно діючого законодавства не потрібно проходити техогляд на машину, якою керує, однак він не послухав та склав постанову. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «PEUGEOT EXPERT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , даний автомобіль є загальний вантажний фургон малотонажний, повною масою 2205 кг. Разом з водієм має три місця для перевезення, тобто не використовується для перевезення пасажирів. Використовується для власних потреб. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 20.09.2022 позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 11 жовтня 2022 року прийнято до свого провадження адміністративний позов та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

02.12.2022 відповідачем -2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги вони не визнають, вважають їх безпідставними та необгрунтованими. Постанова винесена в рамках закону, є обгрунтованою, правомірною. Зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 121 КУпАП. Інспектором при винесені постанови дотримано норм законодавства. Тому просили відмовити в позові повністю.

Відповідач-1 інспектор СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Синявський Р.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, про що наявні розписки про вручення рекомендованого повідомлення. Причина неявки суду невідома. Клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позов не подано.

Представник відповідача 2 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, про що наявні розписки про вручення рекомендованого повідомлення. Причина неявки суду невідома. Клопотань про відкладення не надходило.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяв підтримала в повному обсязі та пояснила, що 06 вересня 2022 року керувала автомобілем «PEUGEOT EXPERT», який знаходиться в її користуванні і розпорядженні. Її зупинили працівник поліції та їм для перевірки вона представила посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль. На вимогу працівника поліції техогляду на автомобіль вона не надала, оскільки такого немає. Вважає, що на цей автомобіль не потрібно проходити техогляд, оскільки на той час вона не займалася підприємницькою діяльністю та автомобіль не є вантажним.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлені наступні обставини.

06 вересня 2022 року інспектором СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Синявським Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №140120, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинене правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП (а.с.7).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 06 вересня 2022 року о 14 год. 04 хв. в смт Крижопіль по вул. Соборній водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Пежо Експерт», номерний знак НОМЕР_1 , що своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушила п.31.3б Правил дорожнього руху і чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням п.31.3б Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.31.3б Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 (далі - Порядок).

Відповідно до п.3 вказаного Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «PEUGEOT EXPERT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1999, вбачається, що даний автомобіль є загальний вантажний фургон малотонажний-В, повною масою 2205 кг, маса без навантаження 1325 кг. Власником є ОСОБА_2 . Дата першої реєстрації транспортного засобу 13.06.2014., дата реєстрації 13.06.2014 (а.с.9).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт. Автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб). Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.

Відповідно до ч.3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «PEUGEOT EXPERT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1999, вбачається, що даний автомобіль по типу ТЗ (за конструкцією) є загальний вантажний фургон малотонажний-В, повною масою 2205 кг, маса без навантаження 1325 кг. Власником є ОСОБА_2 . Дата першої реєстрації транспортного засобу 13.06.2014., дата реєстрації 13.06.2014.

Автомобіль, яким керувала позивач, 1999 року випуску, зареєстрований у 2014 році, до категорії, зазначеної в ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», не належить, оскільки строк його експлуатації становить більше 2 років. З наведеного вбачається, що автомобіль є вантажним, строк його експлуатації - більше двох років, вантажопідйомність до 3,5 т, відтак такий підлягає обов`язковому технічному контролю кожних два роки.

Тобто в даному випадку не має значення з якої дати автомобілем користується позивач. У справі що розглядається, транспортний засіб 1999 року випуску, тобто відповідно до усталеної судової практики, на яку посилався Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.01.2019 року у справі № 361/7761/15-а, слід вважати, що автомобіль експлуатується з 1999 року, а тому відповідно до наведених вище вимог ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому технічному контролю.

Отже, питання щодо наявності або відсутності у позивача обов`язку забезпечити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, а також строк з якого вона ним користується, не мають правового значення для настання відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, те, що вона керувала транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль позивачем, виходячи зі змісту позовної заяви, не заперечується. При цьому в позовній заяві ОСОБА_1 наполягає не на наявності доказів проходження обов`язкового технічного контролю, а на відсутність у неї обов`язків проходження такого технічного контролю.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року № 760/2846/17.

Підпунктом 2 пункту 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 передбачено, що порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів, а саме легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Крім того, ст. 36 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники транспортних засобів або особи, які їх експлуатують, зобов`язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів.

Як уже зазначалось вище ч.3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом, який не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль, але підлягає такому.

Таким чином, враховуючи викладене вище, а також положення вказаних вище норм, з урахуванням типу транспортного засобу, строку експлуатації автомобіля, що становить більше двох років, суд приходить до висновку про те, що автомобіль марки «PEUGEOT EXPERT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1999, відповідно до вимог ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» та п.1, п.3 Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю, який необхідно проводити кожні два роки.

Таким чином, суд не знаходить достатніх підстав для того, щоб вважати дії відповідача протиправними, а оскаржувану постанову незаконною, оскільки в ході судового розгляду не здобуто жодного доказу, який підтверджує відсутність події правопорушення та склад такого адміністративного правопорушення в діях позивача та вчинення протиправних дій відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи наведене вище у задоволення позову слід відмовити.

З огляду на положення ст. ст. 132, 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору слід віднести на рахунок позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 280 КУпАП, ст. 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП Відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Синявського Руслана Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач - інспектор СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Синявський Руслан Миколайович, адреса: вул. Будкевича, 13, м. Бершадь, Гайсинський район, Вінницька область;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , адреса місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2022 року.

Суддя А.М. Мудрак