Справа № 360/1898/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2022 року Справа № 360/1898/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 31 жовтня 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Харківській області) з такими вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19 жовтня 2022 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV з моменту звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 13 вересня 2022 року, зарахувавши до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV, період навчання позивача в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01 січня 1994 року по 28 листопада 1996 року та з 12 лютого 1997 року по 18 травня 1997 року з виплатою заборгованості по пенсії.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач 13 вересня 2022 року звернувся через вебпортал ПФУ з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, так як на момент звернення набув необхідний пільговий підземний стаж понад 25 років, що передбачено частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши усі необхідні документи, зокрема трудову книжку з усіма записами про роботу.

Відповідач рішенням від 19 жовтня 2022 року відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з незарахуванням до пільгового підземного стажу періоду навчання на денному відділенні в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі, що підтверджується доданими до позову документами.

Дипломом позивача підтверджується, що він у період з 01 вересня 1994 року по 27 червня 1997 року навчався в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з присвоєнням кваліфікації «молодший спеціаліст гірничий-технік-електромеханік, майстер виробничого навчання».

Розрахунок стажу, наданий відповідачем, та трудова книжка позивача підтверджують, що в період навчання позивач проходив виробничу практику з повним робочим днем під землею у період 29 листопада 1996 року по 11 лютого 1997 року, а після фактичного закінчення занять у технікумі (у проміжок до захисту диплому) позивач влаштувався на роботу з 19 травня 1997 року за набутою спеціальністю, яка надає право на пенсію на пільгових умовах. При цьому, як період виробничої практики на підземних роботах, так і послідуюче працевлаштування за набутою спеціальністю відповідачем зараховано до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах. Тобто до пільгового стажу не враховано період навчання в технікумі за підземною спеціальністю з 01 січня 1994 року по 28 листопада 1996 року та з 12 лютого 1997 року по 18 травня 1997 року.

Загалом до пільгового підземного стажу позивача не зараховано 03 роки 02 місяці 05 днів, при тім, що враховано до пільгового підземного стажу 24 роки 09 місяців 20 днів. Тобто у випадку, якщо б вказаний вище період навчання було б враховано до пільгового стажу, то такий стаж склав би понад 25 років, а цього достатньо для призначення пенсії за віком у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також позивач зазначає, що період навчання в технікумі не враховано до пільгового підземного стажу без наведення будь-яких підстав, тобто необґрунтовано.

Вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 03 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ГУПФУ в Харківській області надійшов відзив від 11 листопада 2022 року, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 вересня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУПФУ в Луганській області) з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 в ГУПФУ в Луганській області про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, відповідно до підпункту 2 пункту 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто ГУПФУ в Харківській області та прийнято рішення від 20 вересня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Вказане рішення додане до електронної пенсійної справи.

Щодо права позивача на пенсію відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 2.23 Порядку № 22-1 документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, нотаріально завірена або завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи чи органом, що призначає пенсію.

На підставі наданих позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу загальний страховий стаж склав 49 років 04 місяців 01 день, пільговий стаж роботи складає 23 роки 01 місяць 09 днів.

До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , оскільки надано її копію, що суперечить Порядку № 22-1.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив від 18 листопада 2022 року, в якому позивачем наведено міркування та аргументи щодо наведених у відзиві відповідачем заперечень та мотиви їх відхилення.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до ГУПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком від 13 вересня 2022 року.

Разом із заявою про призначення пенсії позивачем подано сканкопії таких документів: диплому (свідоцтво, атестат) про навчання від 27 червня 1997 року серії НОМЕР_3 ; анкету опитування; довідки, що визначає право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, від 10 січня 2022 року № 8; паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 09 лютого 1996 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області; трудової книжки від 30 серпня 1995 року серії НОМЕР_1 ; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 27 травня 1998 року.

Вказані обставини підтверджені інформацією з електронної пенсійної справи позивача з вебпорталу Пенсійного фонду України.

За принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивача про призначення пенсії визначено структурний підрозділ Пенсійного фонду України - ГУПФУ в Харківській області.

За наслідками розгляду заяви позивача та наданих ним документів ГУПФУ в Харківській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 20 вересня 2022 року № пенсійної справи 10 та від 19 жовтня 2022 року № пенсійної справи 10.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії від 20 вересня 2022 року № пенсійної справи 10 вказано, що вік заявника 44 роки 09 місяців 08 днів. Необхідний пільговий стаж становить не менше 25 років на професіях, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії. Страховий стаж заявника становить 49 років 04 місяці 01 день. Пільговий стаж роботи заявника на день звернення становить 23 роки 01 місяць 09 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу зараховані всі періоди; за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , оскільки надано копію, що суперечить Порядку № 22-1, згідно з пунктом 2.23 якого документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, нотаріально завірена або завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи чи органом, що призначає пенсію. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону № 1058-IV.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії від 19 жовтня 2022 року № пенсійної справи 10 вказано, що вік заявника 44 роки 09 місяців 08 днів. Необхідний пільговий стаж становить не менше 25 років на професіях, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії. Страховий стаж заявника становить 50 років 04 місяці 01 день. Пільговий стаж роботи заявника на день звернення становить 24 роки 09 місяців 20 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стажу зараховані всі періоди; за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , оскільки надано копію, що суперечить Порядку № 22-1, згідно з пунктом 2.23 якого документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, нотаріально завірена або завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи чи органом, що призначає пенсію. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону № 1058-IV.

Як слідує з розрахунку стажу для визначення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, до страхового стажу позивача за списком № 1 зараховані такі періоди: з 29 листопада 1996 року по 11 лютого 1997 року (0 років 02 місяці 13 днів), з 19 травня 1997 року по 31 грудня 2003 року (06 років 07 місяців 13 днів), з 01 січня 2004 року по 30 грудня 2005 року (02 роки 00 місяців 00 днів), з 03 січня 2006 року по 19 квітня 2010 року (04 роки 03 місяці 17 днів), з 21 квітня 2010 року по 31 грудня 2010 року (0 років 08 місяців 11 днів), з 01 січня 2011 року по 27 квітня 2011 року (0 років 03 місяці 27 днів), з 30 квітня 2011 року по 29 липня 2011 року (0 років 03 місяці 00 днів), з 31 липня 2011 року по 01 серпня 2013 року (02 роки 00 місяців 01 день), з 03 серпня 2013 року по 16 серпня 2014 року (01 рік 00 місяців 14 днів), з 18 серпня 2014 року по 06 серпня 2015 року (0 років 11 місяців 19 днів), з 08 серпня 2015 року по 13 серпня 2015 року (0 років 0 місяців 06 днів), з 15 серпня 2015 року по 24 червня 2016 року (0 років 10 місяців 10 днів), з 26 червня 2016 року по 18 вересня 2016 року (0 років 02 місяці 23 дні), з 20 вересня 2016 року по 14 вересня 2017 року (0 років 11 місяців 25 днів), з 16 вересня 2017 року по 08 листопада 2017 року (0 років 01 місяць 23 дні), з 10 листопада 2017 року по 25 вересня 2018 року (0 років 10 місяців 16 днів), з 27 вересня 2018 року по 22 листопада 2018 року (0 років 01 місяць 26 днів), з 24 листопада 2018 року по 08 жовтня 2019 року (0 років 10 місяців 15 днів), з 10 жовтня 2019 року по 25 грудня 2019 року (0 років 02 місяці 16 днів), з 27 грудня 2019 року по 22 жовтня 2020 року (0 років 09 місяців 26 днів), з 24 жовтня 2020 року по 22 листопада 2020 року (0 років 00 місяців 29 днів), з 24 листопада 2020 року по 23 листопада 2021 року (1 рік 00 місяців 00 днів), з 25 листопада 2021 року по 28 листопада 2021 року (0 років 00 місяців 04 дні), з 30 листопада 2021 року по 10 січня 2022 року (0 років 01 місяць 11 днів).

Також з розрахунку стажу позивача судом встановлено, що період навчання позивача з 01 січня 1994 року по 28 листопада 1996 року та з 12 лютого 1997 року по 18 травня 1997 року зарахований до загального страхового стажу позивача.

Дослідженням диплому від 27 червня 1997 року серії ІД № 010479 встановлено, що в період з 01 вересня 1994 року по 27 червня 1997 року позивач навчався в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» та закінчив повний курс названого технікуму.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача від 30 серпня 1995 року серії НОМЕР_1 позивач під час навчання проходив виробничу практику на шахті «Матроська» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля», а саме:

з 31 березня 1995 року (наказ від 31 березня 1995 року № 36/к) по 31 серпня 1995 року (наказ від 28 серпня 1995 року № 92/к) учнем електрослюсаря шахтної поверхні (записи №№ 1-3);

з 14 червня 1996 року (наказ від 14 червня 1996 року № 73/к) по 23 серпня 1996 року (наказ від 23 серпня 1996 року № 104/к) електрослюсарем підземним (записи №№ 5-6);

з 29 листопада 1996 року (наказ від 29 листопада 1996 року № 146/к) по 11 лютого 1997 року (наказ від 11 лютого 1997 року № 19/к) електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею (записи №№ 7-8).

Також судом встановлено, що згідно з записом № 9 вказаної трудової книжки позивач з 19 травня 1997 року (наказ від 16 травня 1997 року № 61/к) прийнятий на роботу на шахту «Матроська» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля» електрослюсарем п`ятого розряду підземним з повним робочим днем під землею.

Інші періоди роботи позивача не є спірними, тому суд не досліджує інші записи в трудовій книжці позивача та довідку ВП «Шахта імені Д.Ф. Мельникова» АТ «Лисичанськвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10 січня 2022 року № 8.

В матеріалах пенсійної справи позивача також наявне рішення Комісії при ГУПФУ в Луганській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 18 лютого 2022 року № 2, згідно з яким підтверджено право на зарахування періодів роботи в ДП «Шахта «Матроська» в якості підземного електрослюсаря з 29 листопада 1996 року по 11 лютого 1997 року (виробнича практика) та з 19 травня 1997 року по 30 грудня 2005 року (розділ І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202) до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до норм абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) (тут і надалі положення Закону наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацами 9, 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII).

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі Закон № 103/98-ВР) професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я (частина перша статті 17 Закону № 103/98-ВР).

Частиною першою статті 18 Закону № 103/98-ВР визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу першого пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до пункту 2.23 Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З вищеописаних письмових доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії від 13 вересня 2022 року за формою, визначеною Порядком № 22-1, разом з якою додав скановані копії документів.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 13 вересня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах разом з доданими до неї документами розглянуто ГУПФУ в Харківській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 20 вересня 2022 року та від 19 жовтня 2022 року № пенсійної справи 10.

Як вже вище зазначено, в рішенні від 20 вересня 2022 року вказано, що страховий стаж заявника становить 49 років 04 місяці 01 день, пільговий стаж роботи заявника на день звернення становить 23 роки 01 місяць 09 днів.

В рішенні від 19 жовтня 2022 року вже вказано, що стаж заявника становить 50 років 04 місяці 01 день, пільговий стаж роботи заявника на день звернення становить 24 роки 09 місяців 20 днів.

Також в обох рішення вказано, що за доданими до заяви документами до пільгового стажу зараховані всі періоди.

Проте, згідно з розрахунком страхового стажу для визначення права на призначення пенсії період навчання позивача в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» (за виключенням часу виробничої практики з 29 листопада 1996 року по 11 лютого 1997 року) зарахований до загального страхового стажу. При цьому мотиви незарахування часу навчання до пільгового страхового стажу в рішеннях відсутні.

Щодо незарахування відповідачем періоду навчання позивача в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» суд зазначає таке.

Як вже вище вказано, відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання.

Згідно із сканованою копією оригіналу диплому від 27 червня 1997 року серії НОМЕР_3 в період з 01 вересня 1994 року по 27 червня 1997 року позивач навчався в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» та закінчив повний курс названого технікуму.

Відповідно до положень частини першої статті 38 Закону № 103/98-ВР умовами зарахування часу навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти до трудового стажу, у тому числі у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, є працевлаштування за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців.

Рішенням Комісії ГУПФУ в Луганській області від 18 лютого 2022 року № 2 підтверджено, що з 19 травня 1997 року позивач був працевлаштований до Шахти «Матроська» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля» в якості підземного електрослюсаря.

Тобто судом встановлено, що позивач був працевлаштований за набутою професією ще під час навчання в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі.

Однак суд вважає за необхідне звернути увагу, що позивач проходив навчання до набрання чинності Законом № 103/98-ВР, тому статус навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на той час.

На момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України від 23.05.1991 № 1060-ХІІ «Про освіту» (далі Закон № 1060-ХІІ).

Згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1060-ХІІ (тут і надалі положення Закону наведено в редакції, чинній на час навчання позивача) професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію.

Натомість за частиною першою статті 43 Закону № 1060-ХІІ вищими закладами освіти є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

З наведених норм законодавства суд дійшов висновку, що Рубіжанський індустріально-педагогічний технікум не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, як стверджує позивач з посиланням на положення Закону № 103/98-ВР, а належав до вищих навчальних закладів.

У схожій справі № 643/11758/16-а Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року дійшов висновку, що вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, освітні, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Оскільки позивач у спірний період часу навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону № 103/98-ВР), то відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 676/5212/17.

З огляду на нормативне регулювання спірних правовідносин та вказані правові висновки Верховного Суду, суд відхиляє як безпідставні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до його пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію згідно з частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV, період навчання в Рубіжанському індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01 січня 1994 року по 28 листопада 1996 року та з 12 лютого 1997 року по 18 травня 1997 року та відмовляє в їх задоволенні.

Оскільки позивач не має 25 років стажу на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, тобто не набув необхідного стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV (згідно з рішенням від 19 жовтня 2022 року пільговий стаж становить 24 роки 09 місяців 20 днів), суд не знаходить підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.

За наслідками розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а рішення ГУПФУ в Харківській області від 19 жовтня 2022 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , не зважаючи на відсутність мотивів незарахування часу навчання позивача до його пільгового стажу, за своїм змістом є правильним та відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого позовні вимоги слід залишити без задоволення.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (частина друга статті 133 КАС України).

Ухвалою від 03 листопада 2022 року про відкриття провадження у справі відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 992,40 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в даній справі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, за правилами, визначеними статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, місто Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Стягнути до Державного бюджету України з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова