Справа № 127/27598/22
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/234/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано адвокатом Огородником Володимиром Васильовичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Огородник В.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, в якій просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5578695 від 07 липня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.2022 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАР №5578695 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 07.07.2022 о 10 год. 58 хв. в м. Вінниці по вул. А. Первозванного, 26, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим, порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

Зокрема, на думку позивача, працівники поліції безпідставно почали вимагати від нього пред`явити документи та звинуватили його у порушенні ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, позивачем, під час перевірки документів пред`явлено посвідчення серії НОМЕР_2 категорії В, яке дає право керувати транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 . Проте, поліцейським дана обставина взята до уваги не була. Більше того, ним жодним чином не повідомлялось ОСОБА_1 про факт винесення щодо нього постанови про вчинення ним адмінправопорушення.

Позивач вважає, що інспектор УПП у Вінницькій області капрал поліції Мандибура Б.П. незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу без повідемлення та без участі особи, суттєво порушив його права, не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, зокрема, надати пояснення щодо відповідності водійської категорії керованому ним транспортному засобу.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії ЕАР №5578695 від 07.07.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою від 30.11.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , який подано адвокатом Огородником Володимиром Васильовичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними. Так, під час патрулювання 07.07.2022 екіпажем патрульної поліції у м. Вінниці по вул. А. Первозванного було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, після зупинки працівниками поліції водій транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом не мав посвідчення водія відповідної категорії, яке б давало право керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а», ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, Інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області, капралом поліції Мандибурою Богданом Петровичем було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор виніс постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 3400 грн., відповідно до санкції статті.

Таким чином, на думку відповідача, інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діючи при цьому на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, натомість адвокат Огородник В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.07.2022 інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області, капралом поліції Мандибурою Б.П. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5578695, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 07.07.2022 о 10 год. 58 хв. керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, яке б давало право керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В позовний заяві позивач зазначив, що керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , ним під час перевірки документів було предявлено посвідчення серії НОМЕР_2 категорії В.

Так, відповідно до пункту 3 «Загальних положень» Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми.

Згідно даних зазначених у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, відноситься до загальних легкових пасажирських автомобілів (графа «Особливі відмітки», з кількістю сидячих місць, з місцем водія 6 (графа «S.1»), повна маса 2 705 кг (графа «F.1»).

Як вбачається з посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 07.11.2007, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія категорії В.

Таким чином, ОСОБА_1 , маючи водійське посвідчення категорії В, мав право керувати транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Проте, інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області, капралом поліції Мандибурою Б.П. дана обставина взята до уваги не була.

В свою чергу представник відповідача у відзиві на позовні заяву зазначав про те, що 07.07.2022 інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області, капралом поліції Мандибурою Б.П. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав посвідчення водія відповідної категорії, яке дає право керування таким транспортним засобом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (ч. 2 ст. 16 Закону № 3353-XII)

Згідно з пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За невиконання вимог пунктів 2.1.а. Правил дорожнього руху передбачена адміністративна відповідальність згідно з частино другою статті 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, з огляду на наведені встановлені судом обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, суд вважає правомірним винесення поліцейським спірної постанови без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

В той же час, перелік підстав, за наявності яких поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, закріплений статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Аналіз положень частини другої статті 16 Закону «Про дорожній рух», статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пунктів 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху України дає підстави для висновку про те, що право поліцейського вимагати у водія пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, та відповідно обов`язок водія надати поліцейському такі документи, виникає лише за наявності підстав передбачених статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію». В інших випадках поліцейський не вправі вимагати у водія пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб та відповідно у водія не виникає такий обов`язок.

Відповідно до пункту 2 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

За правилами встановленими статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однак, жодних доказів того, що ОСОБА_1 07.07.2022 вчинив будь яке адміністративне правопорушення, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, а відтак відповідач безпідставно вимагав у позивача пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15 березня 2019 року при розгляді справи № 686/11314/17.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як зазначено вище наявність у позивача посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого 07.11.2007, на ім`я ОСОБА_1 , в якому міститься відмітка про те, що водій отримав посвідчення водія категорії В, підтверджує зазначенні у позовній заяві пояснення представника позивача, та спростовує доводи відповідача, а саме, повністю підтверджують відсутність доказів, які б свідчили про факт керування позивачем транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії, яке б давало право керувати зазначеним у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. за частиною другою статті 126 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14-2, 126, 247, 268, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАР №5578695 від 07.07.2022, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, капралом поліції Мандибурою Богданом Петровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яності шість грн. двадцять коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: