Справа № 420/18920/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф. розглянувши в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" про визнання протиправною бездіяльності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" (далі відповідач, Інститут), де просив:

визнати протиправними дії Інституту щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 28 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;

стягнути з Інституту на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 28 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 76698 гривень 90 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність Інституту щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 08 серпня 2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3692 гривні 17 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

стягнути з Інституту на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3692 гривні 17 копійок за період з 01 березня 2018 року по 08 серпня 2018 року включно в сумі 19413 гривень 67 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

З цим позовом позивач звернувся до суду 08.10.2021 року.

Ухвалою судді від 18.10.2021 року по справі відкрито провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року провадження у справі закрито на підставі частини четвертої статті 238 КАС України.

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 420/18920/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.09.2022 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року та постанову Пятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 420/18920/21 скасовано, а справу направвлено для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року у справі №420/3185/20 визнано право позивача на отримання індексації грошового забезпечення та зобов`язано нарахувати та виплатити таку індексацію. Разом з цим, виконуючи вказане рішення, відповідач невірно визначив базовий місяць для такого розрахунку грудень 20015 року замість січня 2008 року, що стало наслідком здійснення невірного розрахунку індексації за період з 28 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно. З посиланням на практику Верховного Суду та норми національного законодавства, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог зазначаючи про те, що позивач вже звертався до суду з такими вимогами і судом прийняті рішення які вже виконані. Оскільки він не погоджується з порядком виконання то підстав для розгляду позовної заяви не має.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 в період з 28.01.2016 по 08.08.2018 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка зарахована на грошове забезпечення до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року по справі № 420/3185/20, яке в апеляційному порядку не оскаржувалося, набрало законної сили 07 серпня 2020 року, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 28 січня 2016 року по 08 серпня 2018 року та зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 нараховано та виплачено 4798,50 грн.

Не погодившись із нарахованою та виплаченою відповідачем на виконання рішення суду у справі №420/3185/20 сумою індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Інстититу щодо невиплати в повному розмірі індексації за період з 28 січня 2016 року по 08 серпня 2018 року включно та неправильним визначенням базового місяця для обчислення такої.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року у справі № 420/10461/20, яке в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 15 січня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інституту відмовлено.

За висновком суду спір у справі № 420/10461/20 виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а відтак на думку суду позивачк необхідно було звернутися із заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення в порядку статті 383 КАС України в рамках справи № 420/3185/20.

Таким чином, у справі № 420/10461/20 позовні вимоги по суті спірних правовідносин судом не розглядалися та не вирішувалися, перевірка правильності нарахованих відповідачем сум індексації грошового забезпечення не здійснювалася.

Предметом позову у цій справі є саме питання розрахунку індексації грошового забезпечення, зокрема з визначенням грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача. Позивач вважає, що за період з 28.01.2016 року по 28.02.2018 року базовим місяцем розрахунку індексації є січень 2008 року, а сума що підлягає стягненню складає 76698,90 грн. За період 01.03.2018 по 08.08.2018 року просить стягнути індексацію грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3692,17 грн., що становить всього 19413,67 грн.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, проаналізувавши надані сторонами письмові докази та приписи діючого законодавства суд приходить до наступного.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (далі - Закон №1282-ХІІ).

Згідно зі ст.2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

Згідно з п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Таким чином, відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з п.10-2 Порядку №1078 (в редакції, яка застосовується з 01.12.2015 року) для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

З наведеного вбачається, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових, в даному випадку окладу), є базовим при проведенні індексації. Дана норма стосується також і новоприйнятих військовослужбовців, що передбачено п.10-2 Порядку №1078.

На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 (далі - постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 року, та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме з 01.03.2018 року.

Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по березень 2018 року. А в подальшому базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення є березень 2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу протиправно не нараховувалась індексація грошового забезпечення за зазначений ним період з урахуванням зазначених базових місяців січень 2008 року та березнь 2018 року.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові по справі №400/1118/21 від 26.01.2022 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, а в подальшому базовим місяцем є березень 2018 року.

Із зазначених підстав, суд відхиляє заперечення відповідача з цього питання.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача індексацію грошового забезпечення за період з 28.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 76698,90 гривень., та за період з 28.02.2018 по 08.08.2018 року включно із застосуванням базового місяця березень 2018 року у фіксованому розмірі, то суд зазначає, що розрахунок суми індексації грошового забезпечення за вказаний період з застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців для розрахунку індексації грошового забезпечення за відповідні періоди є компетенцією відповідача, як органу, який нараховує та здійснює виплату грошового забезпечення, тому визначення розміру індексації грошового забезпечення, яка підлягає виплаті позивачу належить до компетенції відповідача, потребує спеціальних знань та відповідних розрахунків спеціаліста.

Тому, встановивши факт невиконання відповідачем вимог закону щодо застосування січня 2008 та березня 2018 року як базових місяців для розрахунку індексації грошового забезпечення, суд не може підміняти відповідача, здійснюючи такий розрахунок.

Проте, якщо позивач не погодиться із здійсненим відповідачем на виконання рішення суду розрахунком індексації грошового забезпечення, то він має право оскаржити такий розрахунок в адміністративному або судовому порядку.

Крім того, вимоги позивача, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.08.2018 року у фіксованому розмірі, то вирішення таких вимог буде залежати від здійснення відповідачем на виконання рішення суду вищезазначеного обов`язку по нарахуванню позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації.

Тобто, обов`язок відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.08.2018 року включно у фіксованому розмірі може виникнути лише після проведення відповідачем розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку індексації.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищенаведених висновків суду.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на відсутність доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви щодо встановлення судового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а.

Судові витрати по справі позивачем не зазначені.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 28.01.2016 по 28.02.2018 рік включно.

Зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» () нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з в період з 28.01.2016 по 28.02.2018 року включно, із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 по 08.08.2018 року включно із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців березень 2018 року та виплатити з урахуванням вже виплачених сум з утриманням усіх податків та зборів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.