Справа № 480/2269/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2022 року Суми Справа № 480/2269/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позицій сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною відмову відповідача у наданні статусу та видачі відповідного посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни; зобов`язати відповідача встановити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу була встановлена безстроково ІІ група інвалідності внаслідок ліквідації ним наслідків аварії на ЧАЕС. Позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС І категорії. Позивач звернувся до відповідача з проханням встановити йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни. Відповідач відмовив у встановленні такого статусу, тому позивач звернувся до суду.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що позивачем разом зі зверненням не було надано документів, які підтверджують факт його залучення до участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони. Тому відповідач правомірно повідомив позивача про відсутність підстав для встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Процесуальні дії у справі.
22.02.2022 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Обставини, встановлені судом.
У період з 14.08.1986 по 17.08.1986 позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11, 14-16).
03.06.2019 ЦМЕК МОЗ та МНС України встановила, що захворювання позивача пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 17).
04.07.2019 МСЕК встановила позивачу ІІ групу інвалідності 80% втрати працездатності внаслідок ліквідації ним наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 18-19).
24.09.2019 позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії (а.с. 20).
26.07.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням встановити йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 21).
09.08.2021 відповідач відмовив позивачу у встановленні такого статусу (а.с. 22).
У зв`язку з тим, що відповідач не надав позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Оцінка суду.
Нормою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції основи соціального захисту визначаються виключно законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (в редакції Закону від 01.01.2021 чинної на момент виникнення спірних правовідносин) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.05.1994 № 302 (в редакції постанови Уряду від 24.04.2021).
У відповідності до норм пунктів 1, 2, 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, осіб рядового і начальницького складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до положень ст. 18 Закону № 3551-XII ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки.
Згідно з п. 2 Положення № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.
Приписами абз. 2 п. 7 цього Положення визначено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина. Пунктом 10 передбачено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
З аналізу вище наведених норми права, вбачається, що обов`язковими окремими умовами, за якими особу з числа учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС можна віднести до інвалідів війни згідно з пунктами 1, 2 і 9 ч. 2 ст. 7 Закону України № 3551-XII, є: 1) виконання військовослужбовцем, особою вільнонайманого складу обов`язків військової служби пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням таких обов`язків або 2) виконання особою рядового або начальницького складу службових обов`язків, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням таких обов`язків або 3) залучення особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим Наказом начальника Цивільної оборони СРСР від 06.06.75 року № 90 та Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим Постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.76 року N 1111, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.
Суд зазначає, що встановлені вище обставини прийняття позивача участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, вказують на те, що на нього поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом № 796-XII.
При цьому, для набуття статусу інваліда війни, з окремих підстав, встановлених нормами пунктів 1, 2 і 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII, окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зазначений Закон містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони або була військовослужбовцем, особою рядового або начальницького складу чи особою вільнонайманого складу і виконувала обов`язки військової служби (службові обов`язки), пов`язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Зазначена обставина є істотною, позаяк в протилежному випадку статус особи з інвалідністю внаслідок війни поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків, і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів підтвердження даної обставини, підстав для набуття позивачем статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, передбачених нормою ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII не має.
Доводи позивача в частині того, що саме відповідач повинен довести факт не залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач, у відповідності до норми ч. 2 ст. 77 КАС України, повинен довести суду лише правомірність своїх дій (відмови у наданні статусу). Натомість саме позивач, в силу припису ч. 1 цієї статті, повинен довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Враховуючи той факт, що позивач не надав відповідачу всіх необхідних документів разом із заявою про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, і у відповідача була відсутня така необхідна інформація, відповідач правомірно повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення його заяви. Отже, дії відповідача в повній мірі відповідають критеріям правомірності, встановленими нормою ч. 2 ст. 2 КАС України, а підстави для задоволення позову відсутні.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 08.12.2022.

Суддя А.І. Сидорук