Справа № 140/6586/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6586/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ в Одеській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач3, ГУ ПФУ у Київській області) про визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ в Одеській області від 23.08.2022 №61 та ГУ ПФУ у Київській області від 13.09.2022 №61 про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити призначення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ з дати звернення (17.08.2022), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи у Старовижівському райвиконкомі з 24.07.1990 по 16.06.1992 (01р. 10міс. 23дн.) та у Старовижівській райдержадміністрації з 16.06.1992 по 20.09.1994 (02р. 03міс. 05дн.), на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 10.08.2022 №134/1.16/2-22 та №135/1.16/2-22, видані управлінням праці та соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 17.08.2022 звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII).

За принципом екстериторіальності документи для призначення пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Одеській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.08.2022 №61 у зв`язку з відсутністю необхідного 20-ти річного стажу державної служби. До стажу державної служби не зараховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 в Старовижівській райдержадміністрації на посаді спеціаліста в зв`язку з відсутністю запису в трудовій книжці про ранг державного службовця.

Позивач зазначає, що 08.09.2022 повторно звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом №889-VIII. Додатково до поданої заяви ОСОБА_1 додала копію розпорядження Старовижівської районної ради від 09.11.1994 про присвоєння рангу.

Документи для призначення пенсії за принципом екстериторіальності були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Київській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 13.09.2022 №61 у зв`язку з відсутністю необхідного 20-ти річного стажу державної служби. До стажу державної служби знову не було зараховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 в Старовижівській райдержадміністрації на посаді спеціаліста в зв`язку із відсутністю запису в трудовій книжці про присвоєння рангу державного службовця.

З такими рішеннями відповідачів ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки на момент звернення за пенсією вона досягла необхідного 60-ти річного віку відповідно до дати народження, має загальний стаж понад 34 роки, в тому числі понад 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців до набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Позивач зазначає, що в даному випадку повинні застосовуватись положення Постанови КМУ від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби», якою визначено Перелік державних органів колишніх УPCP та інших республік, а також колишнього СРСР, робота в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, та передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців. У відповідності до ст.25 Закону України «Про державну службу» до шостої категорії посад державних службовців відносяться - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних. Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; а до сьомої категорії - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Разом з тим, позивач посилається на те, що із заявою про призначення пенсії вона подавала довідки про заробітну плату державного службовця за №134/1.16/2-22 від 10.08.2022 та №135/1.16/2-22 від 10.08.2022, видані управлінням праці та соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації. Довідки були взяті до уваги, зміст та правомірність їх видачі відповідачами не оскаржувались, а тому вважає, що є підстави для застосування зазначених довідок при визначенні розміру пенсії. З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.30).

У відзиві на позов (а.с.35-36) представник відповідача2 позовних вимог ОСОБА_1 не визнав, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 17.08.2022 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Страховий стаж становить 34 роки 05 місяців 17 днів. Рішенням від 23.08.2022 №63 по пенсійній справі №61 управлінням відмовлено позивачу у перерахунку пенсії - перехід з пенсії відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав, адже перевіркою матеріалів електронної пенсійної справи позивача встановлено, що на день набрання чинності Законом №889-VIII, тобто на 01.05.2016 стаж державної служби позивача складає лише 19 років 02 місяці 05 днів.

Крім того, посилається на те, що до стажу державної служби не враховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 на посаді старшого економіста відділу соціально-економічного розвитку, спеціаліста 1 категорії в Старовижівській районній державній адміністрації, так як за вказаний період роботи в трудову книжку не внесено записи про прийняття присяги державного службовця та присвоєння рангу. Запропоновано надати додаткові документи, які підтверджують, що вказана посада була віднесена до посад державної служби. Також відсутні підстави врахувати до спеціального стажу період роботи з 24.07.1990 по 16.06.1992.

Вважає, що факт протиправних дій з боку ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у обчисленні розміру пенсії у відповідності до Закону №889-VIII відсутній, за таких обставин, управління діяло на підставі та у межах, передбачених діючим законодавством України

Представник відповідача1 у відзиві на позовну заяву (а.с.43-47) позовні вимоги позивача не визнав з тих підстав, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першої статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

До стажу державної служби позивачу не враховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 на посаді старшого економіста відділу соціально-економічного розвитку, спеціаліста І категорії в Старовижівській районній державній адміністрації. Зокрема, за вказаний період роботи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 відсутні записи про прийняття присяги державного службовця та про присвоєння рангу державного службовця. Відповідно, за даними трудової книжки неможливо встановити належність зазначеної посади до посад державної служби.

Враховуючи викладене та той факт, що станом на 01.05.2016 позивач не працювала на посаді, віднесеної до категорій посад державних службовців, та відсутність 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ, право на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII відсутнє.

У відзиві на позов представник відповідача3 позовні вимоги не визнав (а.с.62-65). В обґрунтування своєї позиції вказав, що станом на 01.05.2016 стаж ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, становить 19 років 02 місяці 05 днів.

До стажу державної служби не враховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 на посаді старшого економіста відділу соціально-економічного розвитку, спеціаліста 1 категорії в Старовижівській районній державній адміністрації, так як за вказаний період роботи в трудову книжку не внесено записи про прийняття присяги державного службовця та присвоєння рангу.

Період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 можливо зарахувати до стажу державної служби за умови надання додаткових документів, які підтверджують, що вказана посада була віднесена до посад державної служби, та перевірки достовірності відомостей, вказаних в наданих документах. Проведення перерахунку пенсії позивачу буде можливо після надходження до органів Пенсійного фонду України передбачених документів.

Оскільки на день набрання чинності Законом №889-VIII ОСОБА_1 не перебувала на посаді державної служби та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, підстави для при значення пенсії за нормами ст.37 Закону №3723-ХІІ відсутні.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.08.2022 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком згідно з Законом №1058-IV.

17.08.2022 позивач звернулася із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії за віком згідно з Законом №1058-IV на пенсію за віком згідно з Законом №889-VIII (а.с.53).

23.08.2022 ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення №63 по пенсійній справі №61 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.13, 52). Підставою такої відмови слугувала відсутність необхідного стажу державної служби у 20 років.

08.09.2022 позивач повторно звернулася до пенсійного органу з заявою про перехід на пенсію за Законом №889-VIII.

13.09.2022 ГУ ПФУ у Київській області прийняло рішення №61 про відмову в здійсненні перерахунку, в якому зазначено, що стаж роботи на державній службі станом на 01.05.2016 складає 19 років 02 місяці 05 дні. До стажу державної служби не враховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 на посаді старшого економіста відділу соціально-економічного розвитку, спеціаліста 1 категорії в Старовижівській районній державній адміністрації, так як за вказаний період роботи в трудову книжку не внесено записи про прийняття присяги державного службовця та присвоєння рангу (а.с.12, 67).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 14.09.2022 №7840-6985/Г-02/8-0300/22 повідомило позивача, що згаданий період роботи можливо зарахувати до стажу державної служби за умови надання додаткових документів, що підтверджують віднесення вказаної вище посади до посад державної служби та перевірки достовірності відомостей у документах для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.9-11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, статтею 45 №1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом.

Водночас принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

При цьому пункти 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачають, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03 липня 2018 року у справі №265/3709/17, від 19 березня 2019 року у справі №357/1457/17, від 15 серпня 2019 року у справі №676/6166/17, від 01 квітня 2020 року у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2022 позивач звернулася до відповідача1 із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію за нормами Закону №3723-ХІІ. При цьому з 17.08.2022 їй призначено пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.

Спірні правовідносини виникли щодо відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону №3723-ХІІ, оскільки станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не має стажу 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.

При цьому відповідач3 у спірному рішенні стверджує, що до стажу державної служби не враховано період роботи з 16.06.1992 по 20.09.1994 на посаді старшого економіста відділу соціально-економічного розвитку, спеціаліста 1 категорії в Старовижівській районній державній адміністрації, так як за вказаний період роботи в трудовій книжці відсутні дані про прийняття присяги державного службовця та присвоєння рангу.

Аналогічної позиції дотримуються також інші відповідачі.

З такими доводами відповідачів суд не погоджується з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

При цьому статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

З наявної в матеріалах справи трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с.17-20), слідує, що відповідно до записів:

№11 24.07.1990 позивач прийнята по переводу на посаду головного спеціаліста районної планової комісії Старовижівського райвиконкому;

№12 16.06.1992 звільнена у зв`язку з переводом у місцеву державну адміністрацію;

№13 16.06.1992 призначена по переводу старшим економістом відділу соціально-економічного розвитку Старовижівської районної державної адміністрації;

№14 20.09.1994 звільнена із займаної посади у зв`язку переводом у райвиконком.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач працювала в Старовижівському райвиконкомі та Старовижівській районної державної адміністрації, вказане також не заперечується відповідачем.

Водночас, як встановлено судом, відповідач2 та відповідач3 при прийнятті спірних рішень не зарахували вищевказані періоди роботи позивача в Старовижівському райвиконкомі та Старовижівській районній державній адміністрації до стажу державної служби.

Така позиція відповідачів ґрунтується на тому, що у трудовій книжці відсутні записи про прийняття присяги державного службовця та про присвоєння рангу державного службовця.

Разом з тим, суд зазначає, що Закон №3723-ХІІ, яким передбачено прийняття присяги державного службовця та присвоєння відповідного рангу державного службовця, набув чинності 28.12.1993, тобто до набуття чинності цим Законом присяга державного службовця не приймалась та відповідні ранги не присвоювались.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Постанова №283), яка втратила чинність 25.03.2016, було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, відповідно до якого до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування (пункт 2).

При цьому пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби визначено, що до стажу державної служби включається також час роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Також у додатку до Порядку обчислення стажу державної служби наведено перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. Так, до вказаного Переліку включено, зокрема, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Як встановлено судом, з 21.09.1994 позивач прийнята по переводу старшим економістом відділу соціально-економічного розвитку, спеціалістом І категорії Старовижівської районної ради (запис №15 трудової книжки). 09.11.1994 ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця (запис №16 трудової книжки).

Відповідно до розпорядження Старовижівської районної ради від 09.11.1994 №64 «а»-р ОСОБА_1 присвоєно 14 ранг державного службовця, встановлено надбавку за вислугу років 10%, а також визначено, що стаж державної служби становить 4 роки 3 місяці 16 днів (а.с.14).

Таким чином, зазначеним розпорядженням Старовижівська районна рада відповідно до вимог Порядку обчислення стажу державної служби зарахувала до стажу державної служби позивача період її попередньої роботи в Старовижівському райвиконкомі та Старовижівській районної державної адміністрації та встановила надбавку за вислугу років за стаж державної служби понад 3 роки, як було передбачено статтею 33 Закону №3723-ХІІ, 10 відсотків.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у ОСОБА_1 станом на 09.11.1994 був наявний стаж державного службовця 4 роки 3 місяці 16 днів, з огляду на що ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ у Київській області протиправно не зарахували до стажу державної служби періоди роботи позивача у Старовижівському райвиконкомі з 24.07.1990 по 16.06.1992 та з 16.06.1992 по 20.09.1994 в Старовижівській районній державній адміністрації.

Разом з тим, за умови зарахування вищевказаних періодів роботи до стажу державної служби позивача такий стаж становитиме не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, у зв`язку із чим відмова відповідача2 та відповідача3 у призначенні пенсії державного службовця також є протиправною.

Встановлені судом обставини у справі вказують на те, що позивач досягла пенсійного віку, встановленого Законом №1058-ІV, має необхідний страховий стаж, передбачений ст.28 Закону №1058-IV (30 років), в тому числі стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби (20 років). Отже, з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII ОСОБА_1 має право на пенсію державного службовця на підставі статті 37 Закону №3723-XII.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ у Київській області, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що їхні рішення від 23.08.2022 №61 та від 13.09.2022 №61 про відмову у перерахунку пенсії прийняті відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом прийняття судом рішення про: визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 23.08.2022 №63 по пенсійній справі №61 про відмову у перерахунку пенсії, визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області від 13.09.2022 №61 про відмову в здійсненні перерахунку; зобов`язання відповідача1 зарахувати до стажу державної служби позивача періоди роботи з 24.07.1990 по 16.06.1992 в Старовижівському райвиконкомі, з 16.06.1992 по 20.09.1994 в Старовижівській районній державній адміністрації та призначити ОСОБА_1 з 17.08.2022 на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Щодо вимог позивача про урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих управлінням праці та соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації №134/1.16/2-22 від 10.08.2022 та №135/1.16/2-22, то суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є правовідносини щодо зарахування стажу та призначення пенсії державного службовця. Відтак спору щодо не обчислення розміру пенсії державного службовця на підставі довідок управління праці та соціального захисту населення Ковельської райдержадміністрації на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є три відповідачі, однак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача2 і відповідача3 ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ у Київській області, позаяк саме вони прийняли спірні рішення, які в подальшому судом визнані протиправними та скасовані. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на ГУ ПФУ в Одеській області та ГУ ПФУ у Київській області.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача2 і відповідача3 судовий збір в розмірі 992,40 грн з кожного, сплачений згідно з квитанціями (а.с.7, 25 зворот).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.08.2022 №63 по пенсійній справі №61 про відмову у перерахунку пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.09.2022 №61 про відмову в здійсненні перерахунку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи з 24.07.1990 по 16.06.1992 в Старовижівському райвиконкомі, з 16.06.1992 по 20.09.1994 в Старовижівській районній державній адміністрації та призначити ОСОБА_1 з 17.08.2022 пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.)

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, );

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83, );

Відповідач3: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій