Справа № 200/3641/22
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 грудня 2022 року Справа №200/3641/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, юридична адреса: 87517, Донецька область, м.Маріуполь, просп.Нахімова, 86) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування вартості однострою особистого користування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Донецькій області вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, на суму 3 341,43 грн.

До позовної заяви позивачем було додано заяву, в якій просив суд поновити строк на подання позовної заяви. В обґрунтування підстав для поновлення строку звернення до суду із цим позовом позивач посилався на остаточні закінчення судових процесів, за результатами яких ГУ НП в Донецькій області було проведено повний розрахунок з відповідачем. При цьому, добровільно сплачувати визначену суму останній не бажає. Також, зазначено, що абзац 2 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлює тримісячний строк, який обчислюється з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення визначених законом вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року позовну заяву Головного управління Національної поліції в Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості однострою особистого користування залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у визначеному розмірі, заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів.

Представником позивача засобами електронного зв`язку подана до суду заява про поновлення процесуального строку звернення до суду, мотивована тим, що на момент звільнення із поліції Відповідача діяли карантинні обмеження, з метою не допущення порушення прав останнього та запобігання поширенню коронавірусної інфекції (COVID-19) ГУНП в Донецькій області було надано додатковий час для добровільного відшкодування коштів. У подальшому відповідач звертався до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до ГУНП в Донецькій області щодо зобов`язання вчинення певних дій, визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів. Оскільки, відповідач почав звертатись із питанням захисту своїх прав, Головне управління вважало, що наступним буде саме звернення з оскарженням наказу або суми яка підлягала стягненню за вище вказані предмети. Враховуючи, що відповідач під час відновлення своїх прав у судах, не оскаржив наказ ГУНП в області та суму яка підлягає оплаті, Головне управління вважало, що при оплаті усіх сум (за судовими рішеннями) та проведення остаточного розрахунку, відповідачем буде сплачено суму за предмети однострою строк експлуатації, яких не закінчився. Зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено відшкодування працівником поліції вартості предметів однострою саме у день звільнення. Тому, Головне управління надало достатнього терміну в умовах карантину на реалізацію захисту свої прав.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

В свою чергу, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону України Про Національну поліцію).

Згідно зі статтею 20 Закону України Про Національну поліцію поліцейські мають єдиний однострій, який отримується безоплатно. Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 вересня 2017 року № 772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 грудня 2019 року № 1100), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за № 1224/31092 (далі - Порядок № 772).

Пунктом 2 розділу 1 Порядку № 772 встановлено, що однострій - це загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно.

За змістом пункту 3 Розділу 1 Порядку № 772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

Відповідно до п.10 розділу V Порядку № 772 та п.10 розділу V Наказу № 1100 встановлено, що поліцейським у випадку звільнення зі служби в поліції за власним бажанням здійснюється відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, з урахуванням термінів його експлуатації.

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 772 вбачається, що в разі звільнення поліцейського зі служби, ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Тобто, видача предметів однострою особистого користування особі, так само як і відшкодовування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача було особисто (під підпис) ознайомлено 03 серпня 2020 року, про що зазначено у довідці № 92 від 06.07.2020 про отримані поліцейським предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з цим позовом 21 лютого 2022 року засобами поштового зв`язку.

Пунктом 34 постанови Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 360/917/19 вказано, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичне звернення з адміністративним позовом 21 лютого 2022 року відбулось з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 122 КАС України та посилання позивача на абзац 2 частини 2 статті 122 КАС України є безпідставним.

Суд звертає увагу, що пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними, і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду Діловодства спеціалізованого суду (ДСС) Донецького окружного адміністративного суду, 2 грудня 2020 року Головне управління Національної поліції в Донецькій області зверталось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості однострою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на день звільнення відповідача зі служби за власним бажанням, в його користуванні залишились предмети однострою, строк користування якими не закінчився, у зв`язку із чим начальником ГУ НП в Донецькій області 06.07.2020 був виданий наказ № 1338 Про відшкодування вартості предметів однострою, яким передбачено відшкодування відповідачем вартості однострою у сумі 3341,43 грн. Відповідач із сумою відшкодування був ознайомлений під підпис, однак до теперішнього часу означена вартість однострою відповідачем добровільно не відшкодована, у зв`язку із чим позивач вважав, що виникли правові підстави для звернення до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №200/11468/20-а позов задоволено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі № 200/11468/20-а скасовано. Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості однострою залишено без розгляду.

Колегія суддів Першого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що оскільки підстави, які зумовили позивача звернутися з цим позовом, виникли у день звільнення відповідача - 03 серпня 2020 року, то фактичне звернення з адміністративним позовом 02 грудня 2020 року відбулось з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 122 КАС України. Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду із цими позовними вимогами та належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено та не доведено, колегія суддів вказує на відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, незважаючи на висновки Першого апеляційного адміністративного суду викладені у постанові від 1 липня 2021 року у справі №200/11468/20, Головне управління Національної поліції в Донецькій області звертається повторно до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Донецькій області вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, на суму 3 341,43 грн., майже понад 6 місяців від прийняття постанови колегією суддів Першого апеляційного адміністративного суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Зазначення, як підставу поважності причин пропуску строку звернення до суду на те, що діяли карантинні обмеження та з метою не допущення порушення прав останнього та запобігання поширенню коронавірусної інфекції (COVID-19) та ГУНП в Донецькій області було надано додатковий час для добровільного відшкодування коштів, суд не визнає поважною, з огляду на те, що позивачем не доведено, що його бездіяльність пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. При цьому, позивач як суб`єкт владних повноважень повинен знати, що загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України та усвідомлювати наслідки порушення строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані («AFFAIRE PЕREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE» № 116/1997/900/1112).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19.

Суд зазначає, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується і згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Зі змісту заяви про поновлення строку не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Суд повторно звертає увагу позивача на те, що не є належною підставою для поновлення строку звернення до суду посилання позивача на закінчення судових процесів з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того, що означені судові процеси відбувались за позовною заявою відповідача щодо оскарження наказу про відшкодування вартості предметів однострою, наказу про звільнення тощо.

Таким чином, на переконання суду, позивач не вказав на обставини непереборного і об`єктивного характеру, що перешкодили йому дізнатись про порушення своїх прав, яке фактично мало місце у 2020 році та існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду.

Відтак, зважаючи на тривалість строку, який пропущено, поведінку позивача, яка передувала зверненню до суду з даним позовом, вказані у заяві підстави пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є поважними.

Згідно з положеннями частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

Пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на те, що з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України строком, зазначені у заяві від 21.07.2022 року обставини про не пропущення ним строку звернення до суду не дають підстав для визнання їх поважними, тому заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід залишити без задоволення, а позовну заяву повернути позивачу.

Керуючись статтями 122, 123,169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Донецькій області про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду Головного управління Національної поліції в Донецькій області про відшкодування вартості однострою особистого користування.

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості однострою особистого користування - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Перший апеляційний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений та підписаний 5 грудня 2022 року.

Суддя П.В. Кочанова