Справа № 200/2830/22
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року Справа№200/2830/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та скасування наказів №173, №174 від 28.01.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЦЕНТРАЛЬ» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці щодо анулювання дозволів ТОВ «Укрцентраль» та позбавлення можливості позивача подати заяву про проходження строку дії дозволів,

- визнати протиправним та скасувати наказ Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці №173 від 28.01.2022 року про анулювання дозволу ТОВ «Укрцентраль» №0163.17.14 від 22.03.2017 року на виконання робіт підвищеної небезпеки, у повному обсязі,

- визнати протиправним та скасувати наказ Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці №174 від 28.01.2022 року про анулювання дозволу ТОВ «Укрцентраль» №0365.18.14 від 06.08.2018 року на експлуатацію машин, устаткування підвищеної небезпеки, у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що комісією, утвореною наказом Державної служби України з питань праці від 02.08.2021 року №115, проведено розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) на ПК 0+5 північного польового конвеєрного штреку гор.815м ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» за результатом якого 30 грудня 2021 року складені акти за Формою Н-1/П розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 31 липня 2021 року о 04 годині 15 хвилин. На виконання вказаних вимог комісії, позивач виконав весь перелік заходів та погодив із відповідачем надання звіту про виконання до 15.02.2022 року, про що 10.02.2022 року направив на адресу відповідача лист з інформацією про стан виконання заходів, запропонованих комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 31 липня 2021 року о 04 годині 15 хвилин. Проте, незважаючи на усунення виявлених порушень, відповідачем було винесено накази про анулювання дозволів ТОВ «Укрцентраль».

Позивач вважає, що накази №173, №174 від 28.01.2022 року про анулювання дозволу ТОВ «Укрцентраль» на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки є необґрунтованими і незаконними, у зв`язку з чим, змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/2830/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Засобами електронного зв`язку, відповідачем надано відзив на адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль», в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що комісією із спеціального розслідування проведено розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 31.07.2021 о 04 год. 15 хв. на ПК 0+5 північного польового конвеєрного штреку гор. 815м ПрАТ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПОКРОВСЬКЕ», за результатом якого складено акти за формою Н-1/П на кожного потерпілого. Комісією визначено організаційні причини настання групового нещасного випадку, зокрема, недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устатковання підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл: працівниками ТОВ «Укрцентраль» допущено порушення вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме підземні роботи, на які видано Дозвіл №0163.17.14 від 22.03.2017 та порушено вимоги безпеки щодо експлуатації (застосування) устатковання підвищеної небезпеки, а саме експлуатації гірничошахтного устаткування, на які видано Дозвіл №0365.18.14 від 06.08.2018. Також, Комісією рекомендовано Міжрегіональному управлінню розглянути питання щодо анулювання ТОВ «Укрцентраль» Дозвіл №0163.17.14 від 22.03.2017 на виконання робіт підвищеної небезпеки та Дозвіл №0365.18.14 від 06.08.2018 на експлуатацію (застосування) устаткування підвищеної небезпеки. У зв`язку із виникненням групового нещасного випадку, в акті розслідування якого встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устатковання підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл, анульовано дозволи, які видані Головним управлінням Держпраці у Донецькій області від 22.03.2017 №0163.17.14 на виконання робіт підвищеної небезпеки та від 06.08.2018 №0365.18.14 на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Щодо невідповідності актів за формою Н-1/П вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, та невідповідність фактичних обставин та причин настання нещасного випадку, викладених у актах, зазначає, що акт є дійсним та не оскаржений у встановленому законом порядку.

Зважаючи на виникнення групового нещасного випадку, в акті розслідування якого встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл, що в свою чергу є самостійною підставою для анулювання дозволів, управління вважає, що анулювання дозволів видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб що визначений законами України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» () зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Юридична адреса: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Троїцька, 43. Фактична адреса: ПРАТ «ШУ «Покровське», Донецька область, смт.Удачне. Основний вид економічної діяльності: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює господарську діяльність на підставі дозволів від 22.03.2017 №0163.17.14 на виконання робіт підвищеної небезпеки та від 06.08.2018 №0365.18.14 на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, які видані Головним управлінням Держпраці у Донецькій області.

На підставі Наказу Державної служби України з питань праці від 02.08.2021 року №115 утворено комісію з спеціального розслідування нещасних випадків, яка провела розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 31.07.2021 о 04 год. 15 хв. на ПК 0+5 північного польового конвеєрного штреку гор. 815м ПрАТ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПОКРОВСЬКЕ».

За результатами вищезазначеного розслідування групового нещасного випадку, спеціальною комісією 30 грудня 2021 року складено Акт розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 31.07.2021 о 04 год. 15 хв. за формою Н-1/П, затверджений в.о. Голови Державної служби України з питань праці Дегнерою І.А.

В розділі 5 Акта за формою Н-1/П «Вид події та причини настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, шкідливі або небезпечні виробничі фактори» спеціальною комісією визначено організаційні причини настання групового нещасного випадку, зокрема: Недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл: працівниками ТОВ «Укрцентраль» допущено порушення вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме підземні роботи, на які видано Дозвіл №0163.17.14 від 22.03.2017 та порушено вимоги безпеки щодо експлуатації (застосування) устатковання підвищеної небезпеки, а саме експлуатації гірничошахтного устаткування, на які видано Дозвіл №0365.18.14 від 06.08.2018.

Порушення: ст. 13, 14, 21 Закону України «Про охорону праці», ст. 20, 41, 42 Гірничого закону України, п. 3 гл. 2 розд. IV, п. 3 гл. 1 розд. V НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах».

Як вбачається з розділу 9 Акта за формою Н-1/П «Заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам, гострим професійним захворюванням (отруєнням), аваріям», комісією зі спеціального розслідування групового нещасного випадку рекомендовано Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці розглянути питання щодо анулювання ТОВ «Укрцентраль» Дозволу №0163.17.14 від 22.03.2017 на виконання робіт підвищеної небезпеки та Дозволу №0365.18.14 від 06.08.2018 на експлуатацію (застосування) устаткування підвищеної небезпеки.

28 січня 2022 року, Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці видано наказ № 173 «Про анулювання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль», зокрема позивачеві анулювано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки від 22.03.2017 №0163.17.14.

Також, 28 січня 2022 року, Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці видано наказ № 174 «Про анулювання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль»», зокрема позивачеві анулювано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки від 06.08.2018 №0365.18.14.

Згідно з наказами № 173 та №174 «Про анулювання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» на виконання статті 12 Закону України «Про охорону праці», пунктів 17, 18 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107, підставою їх прийняття слугувало виникнення групового нещасного випадку, в акті розслідування якого встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки.

Про прийняття вказаних наказів Міжрегіональне управління повідомило ТОВ «Укрцентраль» листами від 28.01.2022 №11-19/320/П/22 та від 28.01.2022 №11-19/321/П/22.

Листом від 01.02.2022 року №06.3-24/338/П/22, Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» надати інформацію про стан виконання заходів, запропонованих комісією із спеціального розслідування нещасного випадку до 15.02.2022 року.

Листом від 10.02.2022 року №10/02-3, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» надано до Східного міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці інформацію про стан виконання заходів, запропонованих комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 31 липня 2021 року о 04 годині 15 хвилин.

Вважаючи протиправними накази про анулювання дозволів, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 2 Положення №96 Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно із пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Наказом Державної служби України з питань праці від 29.10.2020 №140 затверджено Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці (далі - Положення №140), згідно із пунктом 1 якого,

Міжрегіональне управління є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується.

Відповідно до підпункту 29 пункту 4 Положення №140 Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам.

Відповідно до підпункту 31 пункту 4 Положення №140 Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань видає у передбачених законодавством випадках:

дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, контролює дотримання умов дії таких дозволів.

Відповідно до підпункту 49 пункту 4 Положення №140 Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності та порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів, визначено Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 №2806-IV (далі - Закон №2806-IV).

Частиною сьомою статті 4-1 Закону №2806-IV передбачено, що дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав:

- звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру;

- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом;

- наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні за участю відповідних органів державної влади визначає та регулює Закон України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно із частиною третьою статті 21 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про охорону праці» порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною дванадцятою статті 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що підставою для анулювання дозволу є:

- заява роботодавця або уповноваженої ним особи про анулювання дозволу;

- припинення юридичної особи (злиття, приєднання, поділ, перетворення або ліквідація) або підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем;

- виявлення у поданих роботодавцем документах недостовірних відомостей щодо виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл;

- повторне порушення вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл;

- виникнення аварії, вибуху, пожежі, нещасного випадку, якщо в акті розслідування встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл;

- створення перешкод під час проведення посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або його територіального органу перевірки додержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.

Стаття 21 Закону України «Про охорону праці» є спеціальною нормою, що регламентує видачу, переоформлення, анулювання дозволу.

Згідно з частиною 13 статті 21 Закону України «Про охорону праці» перелік підстав для анулювання дозволу, наведений у частині дванадцятій цієї статті, є вичерпним.

Приписами частини 14 статті 21 Закону України «Про охорону праці» визначено, що про анулювання дозволу роботодавець повідомляється у письмовій формі із зазначенням підстав щодо анулювання цього дозволу протягом п`яти днів з дня прийняття рішення органом, який видав дозвіл.

Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки визначено Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі - Порядок № 1107).

Пунктом 17 Порядку № 1107 передбачено, що дозвіл може бути анульований у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до пункту 18 Порядку № 1107 роботодавець, виробник або постачальник повинен протягом десяти робочих днів після одержання повідомлення про анулювання дозволу подати оригінал такого дозволу або його дублікат до органу, що видав дозвіл, особисто чи надіслати рекомендованим листом з описом вкладення.

Зазначений орган робить на оригіналі дозволу або його дублікаті позначку про анулювання дозволу, вносить відповідну інформацію до реєстру дозволів та повертає протягом трьох робочих днів оригінал дозволу або його дублікат роботодавцеві, виробникові або постачальникові.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 1107 у разі анулювання дозволу роботодавець, виробник або постачальник може отримати новий дозвіл відповідно до вимог цього Порядку.

Аналіз положень Закону №2806-IV дає підстави для висновку, що лише у разі встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; здійсненні суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення, анулювання документа дозвільного характеру здійснюється у судовому порядку за позовом дозвільного органу, що видав документ дозвільного характеру.

Законом №2806-IV передбачено, що іншими законами можуть бути встановлені інші підстави для анулювання документів дозвільного характеру.

Закон №2694-XII визначає підстави для анулювання дозволу, серед яких, зокрема, є виникнення аварії, вибуху, пожежі, нещасного випадку, якщо в акті розслідування встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл.

Таким чином, суд зазначає, що закон України «Про охорону праці» не містить застережень щодо необхідності звернення органу до суду за наявності будь-якої з підстав для анулювання дозволу, передбаченої статтею 21, а навпаки визначає, що рішення приймає орган, який видав дозвіл.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для анулювання дозволів від 22.03.2017 №0163.17.14 та від 06.08.2018 №0365.18.14 слугувало виникнення групового нещасного випадку, в акті розслідування якого встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на виконання статті 12 Закону України «Про охорону праці», пунктів 17, 18 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107.

Тобто встановивши наявність обставин, визначених частиною дванадцятою статті 21 Закону України «Про охорону праці», для анулювання дозволу, дозвільний орган скасовує дозвіл за самостійним рішенням.

Вказані висновки кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.02.2022 у справі №420/4154/19 (провадження № К/9901/9452/20).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що у разі виникнення аварії, вибуху, пожежі, нещасного випадку, якщо в акті розслідування встановлено, що причиною такої події стало недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатації (застосування) устатковання підвищеної небезпеки, на які видано дозвіл, може слугувати самостійною підставою для анулювання дозволу дозвільним органом.

При цьому, ані Закон України «Про охорону праці», ані постанова Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107 не містять обов`язку дозвільного органу у разі прийняття рішення про анулювання дозволу на врахування дій, здійснених позивачем щодо усунення недоліків, встановлених в акті розслідування.

Щодо посилання позивача на невідповідність актів за формою Н-1/П вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, та невідповідність фактичних обставин та причин настання нещасного випадку, викладених у актах, суд зазначає наступне.

Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі Порядок № 337).

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхуванню від нещасного випадку підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах; 2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах; 3) особи, які утримуються у виправних закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами.

Відповідно до п. 10 Порядку № 337 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки із смертельними наслідками. Факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо працівник фактично допущений до роботи без оформлення трудового договору (контракту), встановлюється посадовими особами Держпраці або її територіального органу чи у судовому порядку.

За змістом п. 14 Порядку № 337 Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування.

Відповідно до п. 33 Порядку № 337 Комісія (спеціальна комісія) зобов`язана, зокрема, скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого; розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною).

Як вбачається з матеріалів справи, спеціальною комісією 30 грудня 2021 року складено Акт розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 31.07.2021 о 04 год. 15 хв. за формою Н-1/П.

До складу комісії зі спеціального розслідування групового нещасного випадку входили два представники ТОВ «УКРЦЕНТРАЛЬ», а саме заступник директора з охорони праці ТОВ «УКРЦЕНТРАЛЬ» Миропольцев Роман Васильович та уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці ТОВ «УКРЦЕНТРАЛЬ», прохідник дільниці ПР-5 ОСОБА_1 , якими й було підписано и акт за формою Н-1/П з відміткою про наявність окремої думки.

Згідно з п. 57 Порядку № 337 Рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).

Водночас, враховуючи приписи п.57 Порядку №337, матеріали справи не містять доказів того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» зміст Акта розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 31.07.2021 о 04 год. 15 хв., оскаржувався в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставними посилання позивача на невідповідність актів за формою Н-1/П вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, та невідповідність фактичних обставин та причин настання нещасного випадку, викладених у актах, з огляду на те, що у позивача було право оскаржити його в судовому порядку, яким він не скористався.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до абзацу четвертого пункту 15 Порядку №1107 якщо під час строку дії дозволу роботодавцем порушено його умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки чи допущено виникнення аварій та/або пов`язаних з виробництвом нещасних випадків під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у дозволі, строк дії такого дозволу продовжується на підставі зазначеної заяви, оригіналу дозволу і нового позитивного висновку експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Водночас, будь яких доказів щодо вчинення позивачем дій на його отримання суду не надано, як і не надано доказів того, що до Міжрегіонального управління позивачем була подана заява на продовження строку, оригінал дозволу і новий позитивний висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

Таким чином, суд вважає безпідставним посилання позивача на позбавлення його можливості подати заяву про продовження строку дії дозволів.

Аналіз викладених законодавчих норм та обставин справи свідчить про те, що відповідач, на підставі висновків комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, відповідно до положень ст.21 Закону України «Про охорону праці», п.17 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, анулюючи дозволи №0163.17.14 від 22.03.2017 та №0365.18.14 від 06.08.2018, видані Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на результат вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та скасування наказів №173, №174 від 28.01.2022 року - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 5 грудня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Кочанова