Справа № 810/3646/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3646/18 Головуючий у 1 інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року (5х3723,00), відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 810/3646/18 - задоволено повністю. Роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 810/3646/18 Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зобов`язано провести ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року (5x3723,00=18615,00), відповідно до ч. З ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Роз`яснено, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

31 травня 2022 року до Київського окружного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення судового рішення, в якій просив:

- роз`яснити, чи підлягає застосуванню формула, визначена пунктом 9-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при здійсненні відповідних нарахувань та виплати пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- роз`яснити, чи проводиться перерахунок пенсії при зміні розміру мінімальної заробітної плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року без застосування формули, зазначеної в Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 810/3646/18 - задоволено.

Роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 810/3646/18 не підлягає застосуванню формула, визначена пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210.

Роз`яснено, що при зміні розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначеної пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року без застосування формули, зазначеної в Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Не погодившись з ухвалою суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити повністю у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що резолютивна частина рішення, про роз`яснення якої просить заявник за своєю суттю є однозначною, чіткою і зрозумілою та не допускає неоднозначного тлумачення. На переконання апелянта, роз`яснивши судове рішення у зазначений спосіб, суд першої інстанції фактично змінив зміст прийнятого рішення, а надані судом першої інстанції роз`яснення про те, що при виконанні рішення не підлягає застосуванню формула, визначена пунктом 9-1 Порядку №1210 є помилковими та суперечать фактичному змісту прийнятого рішення. Також, апелянт зазначає, що оскаржуваною ухвалою суду роз`яснюється не саму резолютивну частину судового рішення, а порядок і спосіб (механізм) його виконання.

28 листопада 2022 року електронною поштою та 29 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення в судовому засіданні.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №800/203/17 зазначила наступне: «…Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення».

З огляду на зазначене, ч. 1 ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Так, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В ухвалі Верховного Суду України від 13 липня 2016 року (справа №21-452іп16) зазначено, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Таким чином, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Матеріали спари свідчать, що, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що в мотивувальній частині відображено аналіз фактичних обставин справи, оцінку доказів, зазначено підстави вирішення справи та вказано про те, що позивач належить до числа осіб, на яких поширюється дія статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та яким, на її підставі, має бути здійснений перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що у мотивувальній частині ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року про роз`яснення судового рішення від 26 грудня 2018 року у справі №810/3646/18 суд визначив, що, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основний розмір пенсії позивача має складати 5 х 3723 грн. 00 коп. = 18615 грн. 00 коп. та у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що перерахунок повинен здійснюватися без застосування формули, зазначеної в Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки, під час прийняття рішення у справі № 810/3646/18 судом не досліджувалось застосування такої формули.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначає, що у резолютивній частині рішення суду чітко зазначено про необхідність здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати..

Також, апелянт посилається на справу №520/12609/19, в якій Верховним Судом зроблено висновок про те, що перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням формули, передбаченої пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у даній справі суд першої інстанції не здійснював вирішення спору по суті, а лише вирішив питання надання роз`яснення рішенню суду, яким такий спір вже вирішено.

Відтак, суд у даному випадку приймає до уваги виключно вже постановлені судом у даній справі рішення та викладені ним висновки з питань, про роз`яснення яких просить позивач.

Так, у даному випадку, для цілей роз`яснення таких питань, важливими є не лише висновки суду, які наведені у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2018, а й висновки, що викладені в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2019, яким суд вже роз`яснював згадане рішення.

Вказані доводи апеляційної скарги свідчать про те, що фактично пенсійний орган не погоджується з визначеним в судовому рішенні від 26.12.2018 та в ухвалі суду від 27.06.2019 про роз`яснення судового рішення порядком нарахування пенсії.

При цьому, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, якою було роз`яснено рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року, відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

У відповідності до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на зазначене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року підлягає виконанню, з урахуванням вимог вказаної ухвали суду.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перерахунок пенсії повинен здійснюватися без застосування формули, зазначеної в Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки, під час прийняття рішення у справі № 810/3646/18 судом не досліджувалось застосування такої формули

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно роз`яснив рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року в адміністративній справі № 810/3646/18.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 380 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2022 р.