Справа № 280/4418/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 року Справа № 280/4418/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Деревянко А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ),

Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання наказів протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 1, ВЧ НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2022 №43 в частині невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, за травень 2022 року в сумі 100 000,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.07.2022 №71 в частині невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, за червень 2022 року в сумі 100 000,00 гривень;

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, за травень 2022 року в сумі 100 000,00 гривень.

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, за червень 2022 року в сумі 100 000,00 гривень.

Також просить стягнути судові витрати з Державного бюджету України.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Рогозіним О.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.07.2022 серія АР №1006238.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з березня 2022 по 21 червня 2022 проходив військову службу у званні рядового-кулеметчика ВЧ НОМЕР_2 НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону у складі оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» (далі - Постанова №168) ОСОБА_1 щомісячно здійснювалась виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 гривень. Однак, зазначена додаткова винагорода за травень 2022 року та червень 2022 року позивачу так і не надійшла з підстав винесення наказів командира ВЧ НОМЕР_2 через перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння. Позивач вважає дії відповідача щодо позбавлення його додаткової винагороди незаконними та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 01.08.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано від ВЧ НОМЕР_2 належним чином засвідченні копії документів, з урахуванням яких прийнято накази №43 від 04.06.2022, №71 від 04.07.2022. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.08.2022 представником третьої особи через канцелярію суду (вх. №32606) подано пояснення на позовну заяву, в яких з позовними вимогами не погоджується та вважає їх безпідставними, необґрунтованими. Зазначає, що телеграмою Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбачено алгоритм здійснення таких виплат, у тому числі випадки, коли винагорода не виплачується. Пунктом 6 вищезазначеної телеграми вказано, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Абзацом 8 п.10 телеграми №248/1298 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. Так, перебування солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у травні 2022 року підтверджується рапортами командира 1 стрілецької роти та начальника медичного пункту, також поясненнями військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 . 23.06.2022 видано окреме доручення Міністра оборони України №912/з/29, яке застосовується з 01.06.2022 при здійсненні виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Так у червні 2022 року перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння підтверджується рапортами командира 1 стрілецької роти та начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , крім того, офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол №ДНПК-2/304 від 07.06.2022 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). З підстав вищезазначеного просить у задоволенні позову відмовити.

25.08.2022 від представника відповідача 1 до суду надійшла витребувана інформація та відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що згідно наказу Міністерства оборони України «Про внесення змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 1 квітня 2022 №98, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 05.04.2022 №382/37718, встановлено, що на період дії воєнного стану, виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України. Тому враховуючи викладене, звертає увагу, що в даному випадку, порядок виплати додаткової винагороди визначається телеграмою Міністерства оборони України, що розроблена з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди. Зважаючи на те, що перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння у травні 2022 року підтверджується рапортами командира 1 стрілецької роти та начальника медичного пункту, також поясненнями військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 , а у червні 2022 року підтверджується рапортами командира 1 стрілецької роти та начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 , протоколом про військове адміністративне правопорушення, відповідач вважає, що дії командира ВЧ НОМЕР_2 щодо не включення солдата ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди повністю відповідають порядку нарахування додаткової винагороди, яке викладене в окремому дорученні та телеграмі.Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

01.09.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача 1 та пояснення третьої особи, в якій він зазначив, що ані телеграма Міністерства оборони України, ані окреме доручення Міністра оборони України не є нормативно-правовим актом, а тому не можуть слугувати документом, що регулює питання виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, що передбачена Постановою №168. Щодо рапортів начальника ВЧ НОМЕР_2 , представник позивача зазначає, що сам по собі рапорт таж не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може слугувати самостійною підставою позбавлення позивача додаткової винагороди.

29.09.2022 від представника відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів, таким чином, виплата грошового забезпечення позивачу належить по повноважень командира ВЧ НОМЕР_2 , тому позовні вимоги до Міністерства оборони України є безпідставними та необґрунтованими. Також відповідач 2 зазначив, що підтримує правову позицію відповідача 1 та третьої особи щодо відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди. Також додатково зазначив, що постановою Селидівського міського суду Донецької області по справі 242/1297/22 від 05.08.2022 позивач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

На підставі матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у званні рядового-кулеметчика ВЧ НОМЕР_2 НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону у складі оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

06.05.2022 командиром 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 складено рапорт (№302 від 06.05.2022), в якому зазначено, що був виявлений факт перебування військовослужбовця 1 стрілецької роти 6 ОСБ ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний факт підтверджується поясненнями військовослужбовців роти.

Згідно з пунктом 6 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2022 №43 «Про виплату додаткових винагород» вирішено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям відповідно до додатку 5 цього наказу.

В додатку 5 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2022 №43 в пункті 12 визначено солдата ОСОБА_1 , причина - перебування в стані алкогольного сп`яніння.

07.06.2022 командиром 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 було складено рапорт (вх.№ 407 від 07.06.2022), в якому зазначено, що ним було встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. З метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був переданий представнику медичного пункту військової частини, а в подальшому, направлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатами медичного огляду та тесту на алкоголь, нетверезий стан військовослужбовця ОСОБА_1 було підтверджено.

Офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол №ДНПК-2/304 від 07.06.2022 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з пунктом 5 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.07.2022 №71 «Про виплату додаткових винагород» вирішено не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям відповідно до додатку 5 цього наказу.

В додатку 5 до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.07.2022 №71 в пункті 13 визначено солдата ОСОБА_1 , причина: перебування в стані алкогольного сп`яніння, підстава: наказ командира ВЧ № НОМЕР_5 від 05.07.2022.

Крім того, судом встановлено, що постановою Селидівського міського суду Донецької області від 05.08.2022 у справі №242/1297/22 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 655,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.09.2022 у справі №242/1297/22 апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рогозіна О.В. залишено без задоволення, постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 05 серпня 2022 року - без змін.

Не погоджуючись з наказами про невиплату додаткової винагороди за травень та червень 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення №248/1298 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, пунктом 10 якого встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Крім того, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди на виконання Постанови №168 Міністром оборони України надано доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, згідно з пунктом 9.8 якого до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошено наказом командира (начальника).

Суд зазначає, що прийняття Міністром оборони України рішення від 25.03.2002 №248/1298 та розпорядження від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою №168.

За змістом відповідних рішень Міністра оборони України від 25.03.2002 №248/1298 та від 23.06.2022 №912/з/29 та пунктів 1, 5 розділу XVI Порядку №260 простежується аналогія закону, яка полягає в тому, що виплата премії та додаткової винагороди здійснюється на підставі відповідного наказу командира частини, в якому зазначається конкретний перелік військовослужбовців, які набули право на дані виплати, з врахуванням дотримання даними військовослужбовцями норм чинного законодавства та належного виконання ними покладених на них обов`язків.

Так з матеріалів справи судом встановлено, що перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у травні 2022 року підтверджується рапортами командира 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 та начальником медичного пункту, також поясненнями військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 головного сержанта 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти прапорщика ОСОБА_2 та кулеметника 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдата ОСОБА_3 .

Перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у червні 2022 року підтверджується рапортами командира 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 та начальником медичного пункту, крім того, офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол №ДНПК-2/304 від 07.06.2022 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, за результатами розгляду якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі постановиСелидівського міського суду Донецької області від 05.08.2022 у справі №242/1297/22.

В даному випадку, підставою для прийняття командиром військової частини наказу про не виплату додаткової винагороди став факт перебування позивача на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідачем 1 було встановлено 06.05.2022 перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння на підставі рапортів командира 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 та начальника медичного пункту, також поясненнями військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 головного сержанта 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти прапорщика ОСОБА_2 та кулеметника 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти солдата ОСОБА_3 .

Крім того, відповідачем 1 додано до відзиву акт про відмову від направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 06.05.2022, в якому вказано, що позивач відмовився від проходження медичного огляду та фіксації стану алкогольного сп`яніння.

Рапорт від 06.05.2022 наданий начальником медичного пункту ВЧ НОМЕР_2 містить інформацію про те, що у військовослужбовця були виявлені порушення координації, запах алкоголю з ротової порожнини, необґрунтована роздратованість, агресивність та хитка хода, з чого було зроблено попередній висновок щодо перебування солдата ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Разом із тим, надані рапорти та пояснення не можна вважати беззаперечними доказами перебування позивача 06.05.2022 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони містять лише викладення власних суджень осіб, які його склали, про відповідні події.

Відповідач 1 вказує, що не мав можливості провести належний медичний огляд з використанням спеціальних технічних засобів через знаходження підрозділу в зоні ведення бойових дій. Однак, відповідач 1 не був позбавлений можливості виклику відповідних правоохоронних органів для належного проведення перевірки та встановлення факту перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Неможливість проведення медичного огляду стосовно позивача не є підставою для беззаперечного висновку про перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що належний медичний огляд стосовно позивача не проводився, інших переконливих та беззаперечних доказів на підтвердження факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 06.05.2022 до суду не надано, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання протиправними та скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2022 №43 в частині невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року, за травень 2022 року, оскільки не доведено наявність підстав для невиплати позивачу такої додаткової винагороди.

При цьому, суд не може в межах даної справи визначити належну до виплати позивачеві суму додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн, як заявлено позивачем, оскільки згідно з Постановою №168 розмір додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах, однак доказів того, що позивач брав участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, протягом усього травня 2022 року до суду не надано.

Отже, визначення розміру належної до виплати позивачу у травні 2022 року додаткової винагороди відноситься до повноважень командира відповідної військової частини, які суд не може перебирати на себе, оскільки це перебуває поза межами завдання адміністративного судочинства.

Крім того, оскільки виплата грошового забезпечення позивачу належить по повноважень командира ВЧ НОМЕР_2 , отже звернення позовних вимог в цій частині до Міністерства оборони України є безпідставним.

Враховуючи викладене, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача 1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за травень 2022 року.

Разом із тим, перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 07.06.2022 зафіксовано офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено протокол №ДНПК-2/304 від 07.06.2022 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Зазначені обставини дослідженні судом та постановою Селидівського міського суду Донецької області по справі №242/1297/22 від 05.08.2022, яка набрала законної сили 20.09.2022, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП .

Отже, перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 07.06.2022 встановлено постановою Селидівського міського суду Донецької області від 05.08.2022 та Постановою Дніпровського апеляційного суду по справі №242/1297/22 від 20.09.2022 у справі №242/1297/22, відтак такі обставини відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного наказу від 04.07.2022 №71 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для скасування такого наказу відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн. Інших судових витрат не заявлено.

Отже, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ВЧ НОМЕР_2 в розмірі 992,40 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 04.06.2022 №43 в частині невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», за травень 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», за травень 2022 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 судові витрати зі сплати судового збору сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідч 1 Військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач 2 - Міністерство оборони України, місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; .
Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 07.12.2022.

Суддя М.О. Семененко