Справа № 446/1092/21
Суддя: Самсін М. Л.
Дата ухвалення: 2022-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1092/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м.Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Самсін М. Л. , за участю секретаря судового засідання Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 №759213 від 31.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 №759213 від 31.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31.05.2021 інспектором взводу № 2 роти № 1 БУПП у Чернігівській області ДПП, лейтенантом поліції Воронецьким Сергієм Петровичем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 759213. Вказаною постановою позивача було визнано винним у порушенні пункту 12.4 Правил дорожнього руху (ПДР) за рух у населеному пункті з перевищенням швидкості, яке виміряне лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою і винесена з порушенням його права та чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню.

В порушення законодавства, при притягненні його до адміністративної відповідальності інспектором не з`ясовано, чи наявний у його діях склад адміністративного правопорушення, а отже наявні підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

А тому, позивач вважає оскаржувану постанову поліцейського про накладання адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, складену за відсутності у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, складену за результатами неповного та однобічного вияснення всіх обставин по справі, з істотним порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, і як наслідок, є протиправною та підлягає до скасування, а справа закриттю.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області відкрито провадження у справі, про що повідомлено сторони.

07.12.2022 від представника відповідача поступив відзив, у якому відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а постанову серії ДП18 № 759213 від 31.05.2021 р. залишити без змін.(а.с.13-23)

Оскільки, відповідно до вимог ст.262 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.4 ст.229 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДП18 №759213 від 31.05.2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративний відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за застосовано стягнення у розмірі 680 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_2 порушив пункт 12.4 Правил Дорожнього руху (ПДР) за рух у населеному пункті з перевищенням швидкості, яке виміряне лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, того що позивачем дійсно скоєне зазначені правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відсутнє в постанові посилання на докази, які підтверджують факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі учасника справи з урахуванням відзиву на позовну заяву.(а.с.56-57)

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано, суд приходить висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення і не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.244-246,250,286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 №759213 від 31.05.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 №759213 від 31.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано протягом п`яти днів.

Суддя: М.Л. Самсін.