Справа № 380/4549/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/4549/22 пров. № А/857/9779/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

представника позивача Ратича Т. М.,

представника відповідача Закорчемного І. Б.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року (прийняте у м. Львові суддею Кедик М. В.; складене у повному обсязі 30 травня 2022 року) в адміністративній справі № 380/4549/22 за позовом ОСОБА_2 до Ходорівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Ходорівської міської ради «Про відмову у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 (за адресою АДРЕСА_1 )» від 24.12.2021 № 2135;

- зобов`язати Ходорівську міську раду у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили погодити/затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування об`єкту: АДРЕСА_1 , землекористувач: ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ФОП ОСОБА_3 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування об`єкту: АДРЕСА_1 , землекористувач: ОСОБА_2 . Наголошує, що інвентаризації населеного пункту с. Сугрів не проведено, про що повідомлено листом від 27.11.2019 № 1641/404-19-0.22. Проте, рішенням Ходорівської міської ради від 24.12.2021 № 2135 відмовлено у погодженні та затвердженні технічної документації «у зв`язку з невідповідністю вимогам Закону України «Про землеустрій» - межі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , не відповідають затвердженому Генеральному плану с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області (частина земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою накладається на землі загального користування комунальної власності, а саме на вулицю АДРЕСА_1 )». Вказує, що із оскарженого рішення неможливо встановити яким саме вимогам технічна документація не відповідає. Саме по собі посилання відповідача на Закону України «Про землеустрій» не спростовує факту того, що рішення є невмотивованим належним чином, оскільки невідповідність має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць тощо.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_2 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що із оскарженого рішення неможливо встановити яким саме вимогам технічна документація не відповідає. Саме по собі посилання відповідача на Закону України «Про землеустрій» не спростовує факту того, що рішення є невмотивованим належним чином, оскільки невідповідність має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць тощо. Зазначає, що висновки про те, що межі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , не відповідають затвердженому Генеральному плану с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області не відповідають дійсності, оскільки наданий Генеральний план не містить відомостей про місцезнаходження його будинку і зазначеної у ньому земельної ділянки загального користування комунальної власності, а саме на вулицю АДРЕСА_1 .

Відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує зокрема на те, що при виготовленні технічної при виготовленні технічної документації на присадибну ділянку в АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_3 не було взято до уваги Генеральний план с. Сугрів, Жидачівського району Львівської області, масштабом 1:2000, розробником якого є Львівський філіал Українського державного інституту проектування міст «Дніпромісто» та який затверджений у грудні 1974 року, відповідно до якого щодо розташування земель загального користування (вулички) до земельної ділянки ОСОБА_2 , а також копії абрису встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_2 , вказана спірна «вуличка» відноситься до земель комунальної власності загального користування та не підлягає приватизації, тобто вона не може бути долучена до присадибної ділянки позивача.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просив апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача та третя особа, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_3 розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, екології та містобудування від 16.12.2021 розглянувши заяву громадянина ОСОБА_2 від 19.10.2021 (вх. № 3314 від 25.10.2021) про погодження/затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, беручи до уваги Генеральний план с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області, який затверджений в 1974 році, керуючись статтею 12, частиною 7 статті 79-1, частинами 2, 4 статті 83, частинами 1, 2 статті 118, статтею 186 Земельного кодексу України, статтями 29, 30, 55 Закону України «Про землеустрій», пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постійна депутатська комісія дійшла висновку винести на розгляд сесії Ходорівської міської ради проект рішення щодо відмови ОСОБА_2 у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1970 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з невідповідністю вимогам Закону України «Про землеустрій» - межі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , не відповідають затвердженому Генеральному плану с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області (частина земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою накладається на землі загального користування комунальної власності, а саме на вулицю АДРЕСА_1 ) і рекомендовано заявнику привести у відповідність до норм чинного законодавства України, розроблену ФОП ОСОБА_3 цю технічну документацію та повторно подати її для погодження/підписання акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки, акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та подальшого її затвердження Ходорівською міською радою.

Керуючись статтею 12, частиною 7 статті 79-1, частинами 2, 4 статті 83, частинами 1, 2 статті 118, статтею 186 Земельного кодексу України, статтями 29, 30, 55 Закону України «Про землеустрій», пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», беручи до уваги технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розроблену ФОП ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_2 від 19.10.2021 (вх. № 3314 від 25.10.2021) про погодження/затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку Ходорівська міська рада прийняла рішення від 24.12.2021 № 2135 Про відмову у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 (за адресою АДРЕСА_1 ).

Підставою для відмови вказано: межі земельної ділянки яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , не відповідають затвердженому Генеральному плану с Сугрів, Жидачівського району, Львівської області (частина земельної ділянки згідно технічної документації із землеустрою накладається на землі загального користування комунальної власності, а саме на вулицю АДРЕСА_1 ).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 118 Земельного кодексу України, яка визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною сьомою статті 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Відповідно до частини восьмої статті 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

З наведеного видно, відповідно до статті 186 ЗК України органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки у власність, надано повноваження на погодження та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до статті 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Відповідно до статті 50 вказаного Закону проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Отже, особи, які мають намір отримати на безоплатній основі у власність земельну ділянку із земель державної чи комунальної власності, здійснюють розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Розроблення такого проекту здійснюється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законодавством.

Такий проект має бути в обов`язковому порядку погоджений з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а також структурними підрозділами районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, або виконавчим органом міської ради у сфері містобудування та архітектури (у разі якщо місто не входить до території певного району) або органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури, або структурним підрозділом обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (у випадку, якщо такий орган не утворений).

Судом встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29.10.2010 у справі № 2-1071/2010 позов задоволено; визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1 з приналежними до нього будівлями та спорудами;

- на земельну частку(пай), розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах, згідно із сертифікатом на право на земельну частку(пай) ЛВ № 013826;

- земельну ділянку, площею 1,1614 гектарів згідно з державним актом на право приватної власності на землю 11-ЛВ № 068426.

За цим будинковолодінням рахується (перебуває в користуванні) земельна ділянка площею 1,1363 га, в т.ч. 0,15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,51 га - для ведення селянського господарства, що підтверджується відомостями зі земельно-кадастрової книги, погосподарської книги, наданими листом від 25.02.2020.

ФОП ОСОБА_3 розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1970 га.

Тобто, внаслідок таких дій позивача загальна площа його присадибної ділянки склала 1,1970 га, при тому, що згідно облікової картки - земля в користуванні об`єкта - 1,1363 га.

А відповідно до висновку постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, екології та містобудування від 16.12.2021 розглянувши заяву громадянина ОСОБА_2 від 19.10.2021 (вх. № 3314 від 25.10.2021) про погодження/затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, беручи до уваги Генеральний план с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області, рекомендовано заявнику привести у відповідність до норм чинного законодавства України, розроблену ФОП ОСОБА_3 технічну документацію та повторно подати її для погодження/підписання акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки, акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та подальшого її затвердження Ходорівською міською радою, оскільки межі земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , не відповідають затвердженому Генеральному плану с. Сугрів, Жидачівського району, Львівської області (частина земельної ділянки згідно з технічною документацією із землеустрою накладається на землі загального користування комунальної власності, а саме на вулицю АДРЕСА_1 ).

Згідно викопіювань з Генерального плану с. Сугрів щодо розташування земель загального користування (вулички) до земельної ділянки ОСОБА_2 , а також копії абрису встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_2 , вказана спірна «вуличка» відноситься до земель комунальної власності загального користування та не підлягає приватизації, тобто вона не може бути долучена до присадибної ділянки позивача.

Також третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача; позивач перекрив вулицю, якою користуються мешканці села, долучивши частину вулиці до своєї присадибної ділянки.

З наведеного видно, що при виготовленні технічної документації на присадибну ділянку в АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_3 не було взято до уваги Генеральний план с. Сугрів, Жидачівського району Львівської області, масштабом 1:2000, розробником якого є Львівський філіал Українського державного інституту проектування міст «Дніпромісто» та який затверджений у грудні 1974 року.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність відмови позивачу у погодженні та затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

Покликання апелянта на те, що наданий Генеральний план не містить відомостей про місцезнаходження його будинку, як і відсутність паспортизації вулиць і доріг села, на законність прийнятого рішення не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, при тому, що обставини у справі підтверджені дослідженими у справі доказами.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року в адміністративній справі № 380/4549/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 05 грудня 2022 року.