Справа № 381/2642/22
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Осаулової Н.А.

за участю секретаря судових засідань Гапонової А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до Київської митниці (далі відповідач), у якій, згідно уточненої позовної заяви від 21.09.2022 року просив суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0166/10000/22 від 17.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст. 469 МК України і закрити провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваної постанови, коли у додатку Дія з`явилась інформація про відкриття виконавчого провадження. Звернувшись до виконавчої служби, стало відомо про постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором. Позивач зазначає, що жодної кореспонденції від відповідача не отримував, оскаржувана постанова винесена без його повідомлення про розгляд справи, відповідачем не було роз`яснено та дотримано прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що змушує ОСОБА_1 звернутись до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що відповідачем не було порушено вимог закону при винесенні оскаржуваної постанови. Крім того, протокол, де зазначено дата і час розгляду справи, лист із роз`ясненням прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності та оскаржувана постанова направлені на адресу ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. В судовому засіданні 18.11.2022 надали свої пояснення, в яких позов просили задовольнити, та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0166/10000/22 від 17.02.2022 року, провадження у справі закрити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За умовами ч. 1 та ч. 3 ст. 194 КАС України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ч. 1 та ч. 3 ст. 205 КАС України).

Ухвалою суду від 05.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом враховано, що постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 13.01.2022 року Київською митницею було складено протокол про порушення митних правил № 0166/10000/22 стосовно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки BMW 530, VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який тимчасово ввезено на митну територію України, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Після належного повідомлення позивача про дату і час розгляду вказаної справи 17.02.2022 року було винесено оскаржувану постанову Київською митницею Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 0166/10000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 2000 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму - 34000 грн.

Згідно ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З аналізу наведених норм права слідує, що справа про порушення митних правил розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та/або її представника. При цьому стаття 498 МК України наділяє осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, та заінтересованих осіб, правом, а не обов`язком, бути присутнім при розгляді справи про порушення митних правил. У разі наявності даних щодо належного сповіщення таких осіб про місце і час розгляду справи та за відсутності від них клопотання про перенесення розгляду справи, яке надійшло до розгляду справи, митний орган вправі розглянути справу про порушення митних правил за відсутності, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та/або її представника. (постанова Верховного Суду від 24.12.2020 р. у справі №759/769/17)

З матеріалів справи вбачається, що позивач був своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, проте у визначений час на розгляд справи про порушення митних правил не з`явився.

В постанові Верховного Суду від 11.06.2021 р. у справі № 272/1/17 зазначено, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, положення МК України містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень. Одним із таких застережень є обов`язок особи добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, тобто утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, у тому числі з метою спливу строків накладення адміністративного стягнення. При цьому, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в разі неможливості особисто бути присутньою при розгляді справи про порушення митних правил не позбавлена можливості брати в ній участь через свого представника (особи, які можуть бути представниками, визначені в статті 499 МК України).

З огляду на викладене порушень прав позивача судом не встановлено.

Згідно п. 3 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" встановлено, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 зазначеного наказу ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

Згідно п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" власник т.з. або вповноважена особа, який переміщує т.з. через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на т.з. або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Згідно п.9. розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України", ТЗ на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) не підлягає пропуску через митний кордон України.

Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України №451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року №1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу.

Тому, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Згідно тексту оскаржуваної постанови вбачається, що 28.08.2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці за митною декларацію типу «ІМ40АА» № UA100480/2021/369349 громадянином ОСОБА_2 на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» оформлено транспортний засіб BMW 530, VIN № НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки BMW 530, VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , був ввезений на митну територію України 21.11.2017 року, громадянином ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» Чернігівської митниці ДФС в режимі «транзит» терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України, та вказаний транспортний засіб з митної території України у встановлений строк не вивозився.

Зокрема, за інформацією про перетин кордону транспортними засобами, факт вивезення транспортного засобу марки BMW 530, VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , відсутній.

Відтак, ОСОБА_1 без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки BMW 530, VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , передав у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.4 ст.469 МК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

У відповідності до вимог ч.5 ст.102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму до закінчення визначеного строку транзиту митного органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту та митна декларація або інший документ.

У відповідності до вимог ч.3 ст.325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем забороняється, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл.55 р.ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 13.01.2022 року перевищив більше, ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару спірного транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Між тим, позивача було притягнуто до відповідальності за порушення ч.4 ст.469 МК України, якою передбачено відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст. 469 МК України має бути встановлено, що: транспортний засіб який ввозився на митну територію України перебував у володінні, користуванні чи розпорядженні ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 безпосередньо ввозив такий транспортний засіб на митну територію України та поміщував його у митний режим транзит (в тому числі має бути встановлено, що саме він заявляв митний режим транзит з наданням митнику відповідних документів на підтвердження права власності або користуванням т.з.); ОСОБА_2 безпосередньо не ввозив транспортний засіб на митну територію України; мають бути встановлені всі без виключення ознаки складу (елементи) порушення митних правил (об`єкт порушення митних правил, об`єктивна сторона порушення митних правил, суб`єкт порушення митних правил, суб`єктивна сторона порушення митних правил.)

Судом встановлено, що 28.08.2021 р. до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці подано митну декларацію з метою оформлення вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 , а не позивачем, як особою якою було ввезено автомобіль на митну територію України.

Доказів того, що передача у користування транспортного засобу ОСОБА_2 відбулась за присутності в транспортному засобі особи, яка безпосередньо ввозила його на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, тобто позивача ОСОБА_1 , не надано.

При цьому, суд вважає, що довіреність, видана ОСОБА_2 на розпорядження автомобілем, не може слугувати доказом відсутності у позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт оформлення довіреностей власником транспортного засобу або уповноваженою особою, а факт зазначення такої особи у поданих документах до митних органів.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач, який 21.11.2017 р. ввіз на митну територію України транспортний засіб BMW 530, VIN № НОМЕР_1 , вчинив дії пов`язані із передачею транспортного засобу у володіння іншої особи, а саме ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Ст. 9 ч.2 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 469 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови в справі про порушення митних правил не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

При цьому, встановлений частиною третьою ст. 286 КАС України перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 90, 95, 469, 526 МК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови про порушення митних правил, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст.ст.286, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Київська митниця, , м. Київ, буд. В. Гавела, 8а.

Суддя: Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 06.12.2022 року