Справа № 380/7643/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року

справа №380/7643/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач ОСОБА_1 ,

від позивача ОСОБА_2 ,

від відповідача Герасимюк О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівської області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівської області (далі відповідач, ГУНП у Львівській області, Управління поліції), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ №213 від 13.04.2022 «Про особовий склад»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ №743 від 23.03.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Львівській області», в частині звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0027491);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з 13 квітня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.04.2022 по день ухвалення судом рішення, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час службового розслідування встановлено ті самі факти, які викладені в повідомленні про підозру ОСОБА_1 . Заява гр. ОСОБА_3 про те, що в приміщенні Головного залізничного вокзалу м. Львова поліцейські, використовуючи своє службове становище, із застосуванням погроз щодо обмеження прав і свобод та законних інтересів даної особи, вимагали та отримали від заявниці 15000 доларів США під час службового розслідування не досліджувалася. Службове розслідування проведено з порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції, без повідомлення про призначення і проведення службового розслідування, що позбавило позивача права на захист. Про результати службового розслідування позивача повідомлено через 22 дні від дати накладення адміністративного стягнення, одночасно з ознайомленням з наказом про звільнення, що позбавило можливості оскаржити накладення адміністративного стягнення. Позивача звільнено зі служби під час утримання в слідчому ізоляторі без наявності обвинувального вироку, що суперечить національному та міжнародному законодавству. Висновок дисциплінарної комісії є безпідставним та передчасним, так як відповідно до принципу презумпції невинуватості, закріпленому у статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Відповідачем не зазначено, які саме посадові обов`язки ОСОБА_1 порушив, яких пунктів, параграфів посадової інструкції не дотримався. В кримінальному провадженні підозру ОСОБА_1 не оголошено, кримінальне провадження не зареєстровано, а здійснювати кваліфікацію злочину уповноважені лише правоохоронні органи. Позивач звернув увагу, що висновок службового розслідування не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем службової дисципліни. Під час службового розслідування не встановлено жодних вчинків позивача, які містять ознаки порушення саме службової дисципліни, ніж ті, які є предметом доказування в кримінальному провадженні від 06.03.2022 № 0000095. Отже, висновок службового розслідування є необґрунтованим, а позивача слід поновити на службі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 20.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмовому запереченні /арк.спр. 46-60/. Підставою для проведення службового розслідування став лист Львівського управління ДВБ НП України про призначення службового розслідування щодо факту вчинення правопорушення окремими працівниками ГУНП у Львівській області, в тому числі оперуповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 . Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, пославшись на статтю 63 Конституції України. Порушення, зазначені у висновку службового розслідування, є доведеними під час його проведення, а обставини, на які посилається позивач, не заслуговують на увагу суду і не спростовують вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності. Порядок притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, врегульованими різними нормативними актами. Відсутність обвинувального вироку у кримінальній справі не свідчить про відсутність в діях позивача дисциплінарного проступку. До поліцейського висуваються підвищені вимоги, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. Недотримання поліцейським зазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого застосовуються засоби дисциплінарного стягнення. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача хоч і прийнято, в тому числі, на підставі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, однак ґрунтуються на самостійних правових підставах. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з врахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Тому, звільнення відбулося правомірно, з дотриманням законодавчої процедури.

Позивач подав відповідь на відзив /арк.спр.121-123/ та вказав, що само по собі відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого, прокурора, слідчого судді в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Зважаючи на не доведення в ході службового розслідування фактів грубого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, зокрема вимог до поліцейського, застосування до позивача дисциплінарного стягнення є протиправним.

У заяві про збільшення підстав позову /арк.спр. 127-129, 131-133/ позивач зазначив, що склад дисциплінарної комісії не відповідає вимогам Положення про дисциплінарні комісії та є незаконним. Вимога про включення до складу дисциплінарної комісії працівників управління (відділу) інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення не виконана. Тому, висновки дисциплінарної комісії є протиправними та не можуть спричинити правових наслідків.

Ухвалою суду, без виходу до нарадчої кімнати, суд відмовив у клопотанні відповідача про виклик свідка /арк.спр.138/.

Ухвалою суду від 06.07.2022 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача пояснила та надала відповідні документи /арк.спр. 153-159/, що на момент проведення службового розслідування у штатній структурі ГУНП не було підрозділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення.

Представник позивача спростувала такі пояснення відповідача з підстав викладених у додаткових пояснення /арк.спр.162-163/. Ствердила, що на момент призначення інших дисциплінарних розслідувань у межах ГУНП у Львівській області, представники управління кадрового забезпечення були її членами.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просили задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила повністю, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав представників сторін, позивача, з`ясував підстави позову, відзиву, відповіді на відзив, додаткових пояснень сторін, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

Львівським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки скеровано лист до ГУНП у Львівській області від 06.03.2022 про призначення службового розслідування щодо факту вчинення правопорушення окремими працівниками ГУНП у Львівській області, в тому числі оперуповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 /арк.спр.86/

Рапортом від 06.03.2022 поінформовано керівника ГУНП у Львівській області про розпочате кримінальне провадження та оголошення про підозру працівнику ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 /арк.спр.85/

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.03.2022 № 634 призначено службове розслідування за фактом можливих порушень допущених окремими службовими особами відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області /арк.спр.80-81/.

За висновком службового розслідування від 16.03.2022 Дисциплінарна комісія вирішила, що відомості, які стали підставою для його призначення підтвердилися; зокрема, до оперуповноваженого СКП ВП № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції /арк.спр.77/.

Наказом ГУНП у Львівській області від 23.03.2022 № 743 за порушення вимог статей 19, 68 Конституції України, статей 1, 3, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію», статей 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», зареєстрованого у Мін`юсті за № 1700-VII від 14.10.2014, статті 1 Розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, статті 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 керуючись частиною 2 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції, пунктом 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до оперуповноваженого СКП відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 (0027491) застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції /арк.спр.82-84/.

Наказом ГУНП у Львівській області від 13.04.2022 № 213о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0027491), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 13.04.2022. Підстава: наказ ГУНП у Львівській області від 23.03.2022 №743 /арк.спр.15/.

Вважаючи звільнення безпідставним та таким, що порушує його права, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Головним питання цієї справи є оцінка дій та рішень суб`єкта владних повноважень в частині дотримання процедури звільнення позивача з посади.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Статтею 1 Закону № 580-VIII передбачено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з приписами статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина 1). На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" (частина 2).

Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (частина 1).

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (частина 2).

Статтею 19 Закону № 580-VIII визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина 1).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2).

Згідно з статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII особам, зазначеним у частині 1 першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Поліцейські відносяться до таких осіб та передбачені пунктом з) частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з приписами статей 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції» зазначеним у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 вказаного Закону особам забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних чи фізичних осіб.

Пунктами 1 та 2 статті 651 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині 1 статті 3 цього Закону притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейського, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до пунктом 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частинами 1-3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень. Так до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено порядок накладання дисциплінарних стягнень. Згідно з частинами другою та третьою цієї статті з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

За частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Згідно зі статтею сьомою цієї статті у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

З огляду на викладене, для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення необхідно встановити факт вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарний проступок полягає у конкретних діях чи бездіяльності, які вчинені поліцейським протиправно та умисно, в тому числі невиконання поліцейським конкретних службових обов`язків, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також вчинення дій, які підривають авторитет поліції.

Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області судом встановлено, що 06.03.2022 до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові Юрієм Панасюком, розглянувши матерілаи кримінального провадження №0000095 від 06.03.2022, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 189 Кримінального кодексу України оперуповноваженому СКП відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Службовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2022 до Львівського управління ДВБ НП України (далі ЛУ ДВБ ГУНП) через месенджер «WhatsApp» надійшла заява від гр. ОСОБА_3 про те, що в приміщенні Головного залізничного вокзалу м. Львова, що за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1 поліцейські, використовуючи своє службове становище, із застосуванням погроз щодо обмеження прав і свобод та законних інтересів даної особи, вимагали та отримали від заявниці 15000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США.

Встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові відповідно до статті 208 КПК України, не затримувався.

06.03.2022 оперуповноваженому СКП відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено про підозру (копію долучено до матеріалів службового розслідування) відповідно до змісту якої: «... ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом начальника ГУНП у Львівській області №294о/с від 09.08.2021 переміщений на посаду оперативного уповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області). 02.03.2022 о 08:15, згідно з Книгою нарядів ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, ОСОБА_1 (особистий жетон № 0027491) заступив на добове чергування у складі слідчо-оперативної групи. 03.03.2022 близько 03:40 ОСОБА_1 перебував у приміщенні залу очікування, який знаходиться на 1 поверсі з права від центрального входу будівлі Головного залізничного вокзалу станції Львів, що розташований у м. Львів на площі Двірцевій, 1, разом з оперативним уповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Ілечком Ю.В. (особистий жетон № 0118390) та оперативним уповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Смілянином В.І. (особистий жетон № 0153012). В цей час, ОСОБА_1 побачив як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пересувались по приміщенню залізничного вокзалу тримаючи на повідках собак без намордників, за що передбачена адміністративна відповідальність, вирішив перевірити документи зазначених осіб, багаж та документи на тварин. ОСОБА_1 підійшовши до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представився та зробив їм зауваження, щодо перебування у громадському місці з собаками без намордників, пояснив, що за це передбачена адміністративна відповідальність з накладенням штрафу у розмірі 8000 грн. та запропонував вказаним особам прослідувати разом з працівниками поліції до приміщення чергової частини поліції на Головному залізничному вокзалі м. Львова за адресою м. Львів, площа Двірцева, 1. У подальшому, ОСОБА_1 , спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 супроводили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до приміщення чергової частини, яка знаходиться в будівлі залізничного вокзалу, для перевірки документів та сумок. Перебуваючи у кабінеті, що розташований у приміщенні чергової частини, яка знаходиться на території залізничного вокзалу, у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_3 , поєднаний із використанням службового становища, після чого з погрозою обмеження прав і свобод та законних інтересів останньої, він висловив вимогу передати йому грошові кошти для подальшого спокійного перебування на території вокзалу та не створення їй перешкод для виїзду за межі території України в Республіку Чехія. З цією метою, ОСОБА_1 , під час перебування у приміщенні зазначеної чергової частини на одинці з ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами останньої, 03.03.2022 близько 04.00 год., діючи з корисливих мотивів, із використанням свого службового становища, повідомив останню про запровадження на всій території України воєнного стану, у зв`язку із чим він уповноважений її затримати та передати працівникам Служби безпеки України та вона не зможе покинути територію України. Також, ОСОБА_1 , з метою вчинення психологічного тиску у вигляді погрози, повідомив ОСОБА_3 про те, що він не здивується, якщо у її особистих речах буде знайдено наркотичні речовини, зброю чи вибухівку, що може стати причиною обмеження її особистої свободи. У подальшому, в ході особистого огляду ОСОБА_3 та належних їй речей, ОСОБА_1 у рюкзаку останньої виявлено два прозорих файли, в середині одного з яких знаходились грошові кошти у іноземній валюті доларах США, а у іншому, грошові кошти в іноземній валюті Євро. Після цього, ОСОБА_1 діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 , у рішучій формі висловив їй вимогу, про надання йому частини вказаних грошових коштів для спокійного перебування на території вокзалу та не створення перешкод для подальшого виїзду за межі території України в Республіку Чехія. Крім цього, ОСОБА_1 додав, що у разі відмови її у наданні йому грошових коштів, він у неї може знайти зброю або наркотичні речовини. Оскільки ОСОБА_3 перебувала у стресовому стані, побоювалась за реалізацію погроз ОСОБА_1 , а також бажала якнайшвидше залишити територію вокзалу, погодилась надати останньому частину грошових коштів, після чого, діючи за вказівками ОСОБА_1 помістила до його кишені файл в якому знаходились її особисті грошові кошти в сумі 15000 доларів США, що в перерахунку відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 03.03.2022 становить 438750 гривень, які вона накопичувала з метою придбання власного житла. У подальшому, після отримання вищевказаних грошових коштів, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , що вона може бути вільна....».

07.03.2022 до ОСОБА_1 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Опитаний у ході службового розслідування оперуповноважений СКП відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснив, що 02.03.2022 він заступив на добове чергування у складі СОГ (в основну групу). У склад дублюючої СОГ заступив оперуповноважений СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_7 . Весь день він перебував в приміщенні підрозділу та забезпечував виїзди на заяви та повідомлення громадян. Ввечері (точної години вказати не може) від оперативного чергового надійшла інформація про те що на території вокзалу, на АДРЕСА_1 перебуває велика кількість осіб ромської національності. У зв`язку із тим близько 24:00 він з ОСОБА_8 та оперуповноваженим СКП відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції В. Смілянином, який теж знаходився в підрозділі, вирішили пройтись на вокзал для виявлення та перевірки підозрілих осіб та забезпечення правопорядку. Додатково зазначив, що такої вказівки оперативний черговий їм не давав, таке рішення вони прийняли самі. Оскільки він знаходився у складі СОГ, то оперативному черговому сказав, що буде в районі вокзалу та якщо необхідно кудись виїхати щоб набрав його на мобільний телефон. По прибуттю на Головний залізничний вокзал, вони пройшлись по території перед вокзалом, де перевіряли підозрілих осіб, в тому числі, їх документи встановлювали, звідки та куди дані особи ідуть та чи немає у них заборонених речей та предметів. Після цього вони зайшли в приміщення вокзалу, а саме зал очікування (права сторона від головного входу). В цей час до них підійшов хлопець ромської національності та повідомив, що у вказаному залі очікування знаходиться ще одна група циган, які крадуть телефони громадян. Під час розмови із вказаною особою проходили дві жінки із собаками на повідку (без намордників), які мали намір звернутись до ОСОБА_9 , зачепивши його при цьому рукою. В той час ОСОБА_10 побачивши собак почав сам розмову із жінками звертаючи увагу чому їх собаки без намордників так як вони могли покусати відвідувачів. Надалі ОСОБА_10 почав ствердно наголошувати, що це є порушення, яке карається законом. В той же час, він сказав йому та ОСОБА_11 провести жінок до чергової частини вокзалу для перевірки їх документів. Він та ОСОБА_12 почали говорити ОСОБА_13 , що немає в цьому необхідності, оскільки видно, що ці жінки справді схвильовані та собаки не є агресивні. Проте ОСОБА_10 наполіг на тому, що документи у них треба перевірити. Підійшовши до приміщення чергової частини, вони зупинились в коридорчику перед дверима кімнати, яка знаходиться поруч з черговою (прямо від входу). На той час, в тій кімнаті було багато людей, а саме наряди поліції, та Нацгвардїї, але ОСОБА_10 попросив усіх вийти із приміщення. Коли всі вийшли, в кімнату із жінками зайшов ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , а він залишився в коридорі, а потім зайшов в іншу кімнату, де знаходились наряди. Одразу за ним зайшов ОСОБА_14 з одною із жінок та сказав, що необхідно перевірити її документи. Після цього він запропонував цій жінці показати свої документи. Вона показала свою ID-картку, передавши її ОСОБА_15 в руки. Перевіривши документи він зазначив, що все добре і що ця жінка може бути вільна. Надалі вони стали чекати коли ОСОБА_10 відпустить іншу жінку, яка була із собакою породи ОСОБА_16 . Оскільки жінка, яка була з ОСОБА_8 довго не виходила, до них в кімнату зайшов ОСОБА_14 щоб сказати, що документи перевірено, все добре і можна їх відпускати. Через кілька секунд ОСОБА_14 вийшов із кімнати і ми надалі стали чекати поки ОСОБА_10 поспілкується із однією із жінок, яка була із собакою породи ОСОБА_16 , в кімнаті за закритими дверима, де більше нікого окрім них не було. Приблизно через п`ять хвилин (після цього, як вийшов ОСОБА_14 ) із кімнати вийшов ОСОБА_10 та жінка, із якою він спілкувався. Підійшовши до них, ОСОБА_10 сказав, що все добре відпускаємо претензій до них немає. Як пояснив ОСОБА_17 , після цього вони провели вказаних жінок на вулицю, де останні залишились чекати таксі, а він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 піднялись сходами на перший перон. Піднімаючись сходами, ОСОБА_10 повернув в ліву сторону від сходів і він з ОСОБА_18 також пішли за ним. ОСОБА_10 при цьому йшов дуже швидкою ходою, так що він за останнім не встигав. Дійшовши до кінця перону, ОСОБА_10 зупинився, він та ОСОБА_14 підійшли до нього, і в цей час ОСОБА_10 із внутрішньої кишені куртки дістав файлик в якому знаходились гроші, а саме долари США. Він запитав, звідки в нього ці гроші, на що останній відповів: «Не переживай, там все добре». Після цього із наявної суми (яка саме сума була, ОСОБА_15 невідомо) почав відраховувати по 10 купюр номіналом 100 доларів. Таким чином, він між ними трьома розділив по три тисячі доларів США кожному. Після цього ОСОБА_10 перерахував гроші, які в нього залишились і з тієї суми ще роздав по триста доларів кожному. Таким чином, ОСОБА_17 отримав від ОСОБА_9 3300 доларів США, не пояснюючи походження цих коштів. Отримавши вищевказану суму, вони продовжили патрулювати на площі перед Головним залізничним вокзалом і орієнтовно в 5:30 повернулись в приміщення відділу поліції. В приміщенні підрозділу вони розійшлись по своїх службових кабінетах і більше на тему грошей не розмовляли. Як пояснив, ОСОБА_17 він підозрював, що це могли бути кошти, які ОСОБА_10 взяв у однієї із жінок, яка була із собакою породи ОСОБА_16 , документи якої він перевіряв в кімнаті біля приміщення чергової частини за закритими дверима. Однак зазначив, що вказаного факту він особисто не бачив, оскільки разом із ОСОБА_18 знаходився за дверима. Окрім цього ОСОБА_17 вказав, що дані грошові кошти 05.03.2022, в сумі 3300 доларів США він повернув ОСОБА_13 сказавши при цьому, що не хоче таким чином заробляти.

Опитаний у ході службового розслідування оперуповноважений СКП відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснив, що 02.03.2022 він перебував на робочому місці у підрозділі з метою підсилення роботи СОГ. У складі СОГ заступив оперуповноважений СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , а у склад дублюючої СОГ заступив оперуповноважений СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_7 . Як зазначив ОСОБА_14 весь день він перебував в приміщенні підрозділу та забезпечував перевірку громадян, доставлених у відділ поліції. Ввечері (точної години не вказав) до нього звернувся ОСОБА_10 та запитав чи він не може піти разом з ним та ОСОБА_17 на вокзал, оскільки від оперативного чергового надійшла інформація про те, що на території вокзалу, на АДРЕСА_1 перебуває велика кількість осіб ромської національності. Він погодився і близько 23:30 разом з ОСОБА_10 та оперуповноваженим СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 старшим лейтенантом поліції Ю. Ілечко, який теж знаходився в підрозділі, вирішили пройтись на вокзал для виявлення та перевірки підозрілих осіб та забезпечення правопорядку. Хочу зазначити, що такої вказівки їм оперативний черговий не давав, таке рішення вони прийняли самі. Як пояснив ОСОБА_14 , прийшовши на вокзал вони пройшлись по території перед вокзалом де перевіряли підозрілих осіб, зокрема перевіряли їх документи запитували звідки та куди ідуть, чи немає заборонених речей та предметів. Після цього зайшли в приміщення вокзалу, а саме, зал очікування (права сторона від головного входу). В цей час до них підійшов хлопець ромської національності та повідомив, що у вказаному залі очікування знаходиться ще одна група циган, які крадуть телефони громадян. Під час розмови із вказаною особою проходили дві жінки із собаками на повідку (без намордників), які мали намір звернутись до ОСОБА_9 , зачепивши його при цьому рукою. В той час ОСОБА_10 побачивши собак почав сам розмову із жінками звертаючи увагу чому їх собаки без намордників, так як вони могли покусати відвідувачів. Надалі ОСОБА_10 почав ствердно наголошувати, що це є порушення, яке карається законом. В той же час він сказав йому та ОСОБА_15 провести жінок до чергової частини вокзалу для перевірки їх документів. Він та ОСОБА_19 почали говорити йому, що немає в цьому необхідності оскільки видно, що ці жінки справді схвильовані та собаки не є агресивні. Проте, ОСОБА_10 наполіг на тому, що документи у них треба перевірити. Підійшовши до приміщення чергової частини, вони зупинились у коридорчику перед дверима кімнати, яка знаходиться поруч з черговою (прямо від входу). На той час в тій кімнаті було багато людей, а саме наряди поліції, та Нацгвардії, але ОСОБА_10 попросив усіх вийти і з приміщення. Коли всі вийшли з кімнати, він та ОСОБА_10 зайшли в кімнату разом із вищевказаними жінками. ОСОБА_19 в цей час залишився у коридорі, а потім зайшов в іншу кімнату де знаходились наряди. Як зазначив ОСОБА_14 , будучи в кімнаті, ОСОБА_10 сказав брати одну жінку та перевірити в неї документи, оскільки він в цей час він спілкувався із жінкою яка була із собакою ОСОБА_16 . Він одразу з іншою жінкою вийшли з кімнати де був ОСОБА_10 та жінка із собакою породи ОСОБА_16 . Як пояснив ОСОБА_14 , підійшовши до ОСОБА_20 , він сказав йому, що необхідно перевірити її документи. Після цього ОСОБА_19 запропонував цій жінці показати свої документи. Вона показала свою айдікартку передавши її ОСОБА_21 в руки. Перевіривши документи, ОСОБА_19 сказав, що все добре і що ця жінка може бути вільна. Надалі вони стали чекати коли ОСОБА_10 відпустить іншу жінку, яка була із собакою породи ОСОБА_16 . Оскільки ні ця жінка, ні ОСОБА_10 довго не виходили, він зайшов до них у кімнату щоб сказати що документи перевірено, все добре і можна їх відпускати. Проте ОСОБА_10 дав вказівку вийти та закрити двері. Після цього, приблизно через п`ять хвилин із кімнати вийшов ОСОБА_10 та жінка, із якою він спілкувався, яка була із собакою породи ОСОБА_16 . Підійшовши до нас ОСОБА_10 сказав, що все добре відпускаємо претензій до них немає. Після цього, вони провели вказаних жінок на вулицю, де ті залишились чекати таксі, а вони в цей час піднялись сходами на перший перон. Піднімаючись сходами, ОСОБА_10 повернув в ліву сторону від сходів і він з ОСОБА_22 також пішли за ним. ОСОБА_10 при цьому йшов дуже швидкою ходою. Як зазначив ОСОБА_14 , дійшовши до кінця перону ОСОБА_10 зупинився та він з ОСОБА_22 підійшли до нього і в цей час ОСОБА_10 із внутрішньої кишені куртки дістав файлик в якому знаходились гроші, а саме долари США. Він та ОСОБА_19 запитали у Володі звідки в нього ці гроші, на що останній відповів: «не переживайте там все добре». Після цього із тієї суми (яка саме сума була, йому невідомо) почав відраховувати по 10 купюр номіналом 100 доларів. Таким чином він між трьома розділив по три тисячі доларів США кожному. Після цього ОСОБА_23 перерахував гроші, які в нього залишились і з тієї суми ще роздав по триста доларів кожному. Як пояснив ОСОБА_14 , таким чином йому ОСОБА_23 дав суму 3300 доларів США. Також наголосив, що ОСОБА_23 не говорив звідки в нього ті гроші і за що він розділяє їх між ними. Отримавши вищевказану суму, вони продовжили патрулювати на площі перед вокзалом і орієнтовно в 5:30 повернулись в приміщення відділу поліції. В приміщенні підрозділу вони розійшлись по своїх службових кабінетах і більше на тему тих грошей не говорили. Як пояснив, ОСОБА_14 , він підозрював, що це могли бути кошти, які ОСОБА_10 взяв у однієї із жінок, яка була із собакою породи ОСОБА_16 , документи якої він перевіряв в кімнаті біля приміщення чергової частини за закритими дверима. Однак зазначив, що вказаного факту він особисто не бачив, оскільки разом із ОСОБА_22 знаходився за дверима. Окрім цього, ОСОБА_14 вказав, що дані грошові кошти 05.03.2022, в сумі 3300 доларів США він повернув ОСОБА_13 сказавши при цьому, що не хоче таким чином заробляти.

Опитаний у ході службового розслідування заступник начальника з превентивної діяльності відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_24 пояснив, що 02.03.2022 заступив на чергування відповідальним по відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області. Цього ж дня у складі основної СОГ на добове чергування заступив ОСОБА_17 та у складі дублюючої СОГ ОСОБА_10 . Про події, які відбувалися на Головному залізничному вокзалі йому стало відомо від працівників ЛуДВБ НП України 05.03.2022. Про те, що черговий відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області майор поліції Р. Грещук скеровував вищевказаних працівників для перевірки осіб на Головний залізничний вокзал йому невідомо.

Опитаний у ході службового розслідування старший інспектор-черговий відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_25 пояснив, що 02.03.2022 він заступив на чергування черговим відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області. Цього ж дня у складі основної СОГ на добове чергування заступив ОСОБА_17 та у складі дублюючої СОГ В. Рабій. 03.02.2022, близько 03:00 зазначені працівники самовільно покинули приміщення підрозділу, оскільки ніяких вказівок щодо перевірок осіб на території Головного залізничного вокзалу ОСОБА_26 їм не давав. Про події, які відбулися на Головному залізничному вокзалі йому стало відомо 08.03.2022 від працівників відділу поліції № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області.

Таким чином, у ході службового розслідування установлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ігноруючи вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині обов`язку неухильно дотримуватись Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також вимоги пункту 5 Розділу І, абзаців 1, 5 пункту 1 Розділу ІІ та пункту 3 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, керуючись хибним почуттям власної безкарності, вступив з громадянкою ОСОБА_3 у неслужбові стосунки, вимагав та отримав неправомірну вигоду, тобто вчинив дисциплінарний проступок, що дискредитує та підриває авторитет поліції.

Таким чином, дисциплінарний проступок виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського. З огляду на встановлені службовим розслідуванням обставини суд висновує, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення є правомірним та пропорційним.

З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним під час службового розслідування факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку як самостійного правопорушення, відмінного від інкримінованого ОСОБА_1 злочину. Адже якщо вчинений позивачем дисциплінарний проступок є частиною інкримінованого йому злочину, то це не є недоліком службового розслідування, а лише вказує на те, що вчинення інкримінованого злочину могло супроводжуватися порушенням службової дисципліни.

Слід зауважити, що опитаний у ході даного службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , відповідно до ст. 63 Конституції України, від надання пояснень відмовився.

В судовому засіданні стороною позивача наголошено, що позивач відмовився надавати пояснення з тих підстав, що члени Дисциплінарної комісії намагалися відібрати їх у позивача в приміщенні районного суду під час обрання йому запобіжного заходу, і йому було незручно їх надавати. Однак суд не бере до уваги такі покликання, оскільки в матеріалах службового розслідування міститься відмова ОСОБА_1 від надання пояснень з посиланням на статті 63 Конституції України, якою передбачено право не надавати пояснення щодо себе, зокрема. Про жодні незручності у цій відмові не зазначено /арк.спр.87/.

Тому, покликань сторони позивача в частині неповідомлення про проведення службового розслідування, його незаконності та передчасності, недоведеності встановлених фактів та необґрунтованості висновків службового розслідування суд до уваги не бере.

Щодо покликань сторони позивача на невідповідність складу дисциплінарної комісії вимогам Положення про дисциплінарні комісії, зокрема, відсутність у її складі працівників інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення, а відтак на протиправність висновків дисциплінарної комісії суд керується таким.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2018 № 893 для проведення службових розслідувань щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне поліцейським кримінальне правопорушення, повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, скоєння діяння, що містить ознаки дисциплінарного проступку та призвело до загибелі або травмування (поранення) поліцейського під час здійснення службових повноважень, самогубства або спроби самогубства поліцейського, порушення поліцейським вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинув(ли) чи отримав(ли) тілесні ушкодження поліцейський(і) чи інші особи, а також за повідомленнями про порушення порядку і правил застосування поліцейським поліцейських заходів примусу, що призвело до загибелі або поранення поліцейського чи загибелі іншої особи, до складу дисциплінарних комісій включаються працівники управління (відділу) інспекції з особового складу підрозділів кадрового забезпечення, а де такі підрозділи відсутні - підрозділи моніторингу або внутрішніх розслідувань Національної поліції України.

Представник відповідача пояснила, що на момент проведення службового розслідування у штатній структурі ГУНП у Львівській області не було підрозділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення, однак доказів цього не надала. На противагу цьому представник позивача надала докази участі працівника підрозділу кадрового забезпечення в іншому дисциплінарному провадженні /арк.спр.165/.

Суд звертає увагу, що у складі дисциплінарної комісії були два працівники управління головної інспекції інспектор ВСР УГІ ГУНП майор поліції ОСОБА_27 та інспектор ВП УГІ ГУНП майор поліції ОСОБА_28 .

Відповідно до наказу ГУНП у Львівській області від 30.11.2021 № 36 затверджено Положення про Управління головної інспекції ГУНП у Львівській області, згідно з яким УГІ ГУНП у Львівській області є структурним підрозділом ГУНП у Львівській області, який здійснює контроль за службовою діяльністю структурних підрозділів ГУНП, сприяє вдосконаленню їх діяльності та зміцненню службової дисципліни (пункт 1 Розділу І). Серед завдань УГІ ГУНП у Львівській області є сприяння ефективній професійній діяльності поліцейських, дотримання ними службової дисципліни (пункт 1 Розділу ІІ). Серед функцій УГІ ГУНП у Львівській області є організація та проведення за дорученням начальника ГУНП або особи, яка виконує його обов`язки, зокрема, службових розслідувань за відомостями про вчинення дисциплінарних проступків керівниками підрозділів Головного управління, їх заступниками та іншими працівниками поліції.

Тому, на переконання суду, працівники Управління головної інспекції ГУНП у Львівській області, відповідно до покладених на цей підрозділ завдань і функцій, могли і мали бути членами дисциплінарної комісії.

Треба зауважити, що Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України обґрунтованість висновків дисциплінарних комісій не ставиться в залежність від складу цих комісій. У цьому контексті слід зазначити, що стороною позивача не доведено порушення жодних прав позивача з підстав входження до складу дисциплінарної комісії працівника Управління головної інспекції ГУНП та відсутності працівника підрозділу кадрового забезпечення. Адже в матеріалах службового розслідування міститься рапорт про розпочате кримінальне провадження та оголошення підозри позивачу, наказ про призначення службового розслідування, пояснення надані співробітниками ГУНП (позивач від надання пояснень під час проведення службового розслідування відмовився), посадова інструкція ОСОБА_1 і службова характеристика позивача.

За таких обставин суд зважає на покликання сторони позивача, однак не знаходить підстав у їх контексті для сумнівів у висновках дисциплінарної комісії на наслідками службового розслідування.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи викладене, рішення та дії відповідача у процесі притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача є законними та обґрунтованими.

Таким чином, у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним і скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення слід відмовити.

Позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від первинної вимоги про визнання протиправним та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення позивача, а тому у їх задоволенні теж слід відмовити.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, законність і обґрунтованість дій та рішень відповідача. Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами ст. 139 КАС України стягнення судових витрат на користь позивача, якому у задоволенні позову відмовлено повністю не передбачено.

Керуючись статтями 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 294, 371, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір зі сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2022.

Суддя Кравців О.Р.