Справа № 280/12475/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/12475/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року (суддя Артоуз О.О., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 12.05.2022 року) в справі №280/12475/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про зобов`язання сформувати подання про повернення коштів, -

в с т а н о в и в:

18.11.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ПФУ в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, в якому просив зобов`язати відповідача сформувати подання про повернення йому суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5600 грн. 00 коп., сплаченого згідно квитанції №071910069 від 28.04.2021 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апеляційну скаргу подало ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував, що при придбанні нерухомості сплачується єдиний внесок на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», придбавачі житла є платниками такого внеску, виключенням є та обставина, якщо житло придбається вперше. Апелянт вказував, що при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється перевірка нотаріусом підстав звільнення від сплати внеску разом як перевіряється сплата при виконанні операції купівлі-продажу. Апелянт вказував, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року унормовано порядок сплати та повернення коштів зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, передбачено винятки при наявності яких, особа звільняється від такої сплати та передбачено перелік документів, які особа надає для підтвердження свого звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Передбачено, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу може бути здійснено без документального підтвердження сплати збору. Для звільнення особи від сплати збору, особа повинна подати нотаріусу певний перелік документів, підтверджуючих його звільнення, якщо особа не скористалась механізмом звільнення від сплати збору та помилково сплатила збір, може звернутись до відповідного органу ПФУ з інформацією та пакетом документів, для підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати збору. позивач при зверненні до Головного управління ПФУ в Запорізькій області не надав відповідні підтверджуючі документи свого звільнення від сплати збору та помилковості його сплати при укладанні договору купівлі-продажу житла. Апелянт вказував, що позивачем не дотримано Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суд першої інстанції вказував, що відсутній відповідний правовий механізм перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості ПФУ та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами. Суд першої інстанції вказував, що держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу. Посилання відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є ПФУ, то саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області покладено обов`язок щодо формування та надання подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Саме на ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання позивачу подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що 28.04.2021 року на підставі договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбано в особисту приватну власність по 1/2 частці кожний квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною вартістю 1120000,00 грн. Договір купівлі-продажу від 28.04.2021 року посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №663.

Покупцем - ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 5600,00 грн., про що свідчить копія квитанції.

Встановлено, що 12.10.2021 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 5600,00 грн., вказував, що придбана частка квартири є першим нерухомим майном, що ним придбано. Листом від 04.11.2021 року №0800-0605-8/74731 Головне управління ПФУ в Запорізькій області повідомлено про відсутність підстав для повернення вказаного збору у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 при реєстрації купівлі-продажу нерухомого майна документи, на підставі яких нотаріусу надано право звільняти покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування надані не були, які зазначені у п.15-2 Порядку №1740, питання звільнення від сплати збору, з підстав факту придбання нерухомого майна вперше, повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформлені цивільно-правого договору нотаріусом.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за позивачем зареєстровано 1/2 частці кожний квартиру.

Надано до суду довідку ПАТ «Державний ощадний банк України» від 21.09.2021 за №107-201/92, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 10.08.2004 по 14.08.2020 в списках на приватизацію не значиться та право на житловий чек не використав.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно ст. 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з абз. 1 п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином передбачено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна. Передбачений виняток, за яким особа звільняється від сплати збору, зокрема у разі придбання житла вперше.

Передбачений механізм, за яким кошти не вимагається сплатити від особи, яка придбає житло або якщо сплати єдиний збір помилково.

Суд першої інстанції посилається на відсутність визначеного законодавчого та нормативного механізму для повернення особі коштів або не оплати таких коштів при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Таке твердження є помилковим. Посилається на постанови Верховного Суду від 30.01.2018 року (справа №819/1498/17) та 31.01.2018 року (справа №819/1667/17), від 28.11.2018 (справа № 813/1126/17, від 01.11.2018 (справа № 819/1353/17, від 31.10.2018 (справа № 819/595/17, від 03.07.2018 (справа № 819/33/17), від 20.03.3018 (справа №819/1249/17), від 19.06.2018 №819/1554/16), які містять правові висновку у подібних правовідносинах, що виникли до 26.09.2020 року.

Суд першої інстанції вказував, що відповідно до пункту 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суд першої інстанції приводить не чинну редакцію Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

При вирішені спору, слід користуватись релевантними позиціями Верховного Суду.

Варто вказати, що у постанові від 25.11.2021 року у справі № 280/9714/20 Верховний Суд виклав правову позицію та вказував, що з 26 вересня 2020 року визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. У положеннях пункту 15-2 Порядку №1740 деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації. З огляду на наведене під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2020 року № 866 внесено зміни до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, деталізовано механізми звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та повернення коштів у разі їх помилкової сплати.

Згідно пунктів 15-2, 15-3 вищевказаного Порядку, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15--2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд акцентує увагу, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Підтверджуючі документи особа надає нотаріусу. За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зазначає, що особа при придбанні нерухомості має надати підтвердження розповсюдження на неї пунктів «б» - «г» для звільнення від сплати. Підтвердження звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна надається нотаріусу при нотаріальному посвідчення договору купівлі-продажу разом з відповідною письмовою заявою. Саме на нотаріуса покладено функцію визначення звільнення особи від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася механізмом звільнення від сплати збору на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Не встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до ГУ ПФУ в Запорізькій області з запитом щодо повернення сплаченого збору надав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих прав власності на житло, данні про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Довідку ПАТ «Державний ощадний банк України» від 21.09.2021 року №107-201/92, ОСОБА_1 надав тільки до суду.

Суд вважає, що повернення позивачу коштів сплачених при оформленні договору купівлі-продажу можливе коли позивачем буде надано докази про те, що він виконав вимоги підпункту «в» пункту 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, щодо подання нотаріусу відповідної заяви і документів при посвідченні договору купівлі-продажу квартири.

Тобто ГУ ПФУ в Запорізькій області не допустилось протиправності при відмові ОСОБА_1 повернути сплачений збір.

Замало вказати, що при нотаріальному посвідчення договору купівлі-продажу був звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна, слід нотаріусу чи органу ПФУ надати відповідні підтверджуючі докази.

Згідно частин 1, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення суду не повинне ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат здійснених позивачем у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Разом як й не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року (в справі №280/12475/21 - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про зобов`язання сформувати подання про повернення коштів - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова