Справа № 200/5151/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року справа №200/5151/21

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року у справі № 200/5151/21 (головуючий І інстанції Куденков К.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 200/5151/21 задоволений позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо не нарахування і невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати і виплатити позивачу недоотриману суму грошової допомоги до 5 травня за 2020 ріку в розмірі 9464,00 грн.

Позивачем подано заяву про зміну способу та порядку виконання рішення у справі № 200/5151/21 шляхом стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на користь позивача недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 9464 грн.

Заява вмотивована тим, що на цей час судове рішення не виконане, і як заявляють посадові особи відповідача, не буде виконуватися, бо кошти департаменту використовуються на інші видатки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року у задоволенні заяви про заміну способу та порядку виконання рішення у справі № 200/5151/21 - відмовлено.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нову, якою задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення суду. Апелянт посилався на ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», висновки Верховного Суду в постановах від 21.08.2018 року у справі № 803/3805/15, від 11.02.20202 року у справі № 826/8279/16 .

Позивач просив розглянути справу у його відсутність.

Ухвалою апеляційного суду від 22.02.2022 року справу № 200/5151/21 призначено до розгляду на 11.04.2022 року. У зв`язку із запровадженням Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, воєнного стану через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації, а також, враховуючи наказ Голови Верховного Суду від 2 березня 2022 року №29/0/8-22 «Про встановлення особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану», з метою забезпечення безперервності правосуддя, ця скарга розглядається у перший день можливості вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив доводи апеляційної скарги, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 року у справі № 200/5571/21, зокрема, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати і виплатити позивачу недоотриману суму грошової допомоги до 5 травня за 2020 ріку в розмірі 9464,00 грн.

19.07.2021 року позивачу надіслано видано виконавчий лист (а.с.35).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, умовою зміни способу та порядку виконання рішення є наявність обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем або органом, уповноваженим на виконання судового рішення. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Оскільки під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення, то ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

За п. 1 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року № 325 виплата до 5 травня разової грошової допомоги проводилася Міністерством соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Суд зазначає, що під час розгляду справи № 200/5151/21 не розглядалися і не вирішувалися вимоги про стягнення певної суми коштів з відповідача.

За ч. 3 ст. 33 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Статтею 7 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем не надано доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 200/5151/21.

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 803/3805/15 зазначив, що системний аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для встановлення порядку і способу виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим, при цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

Суд зазначає, що визначені заявником обставини, якими обґрунтовуються необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні судового рішення способу відновлення порушеного права.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які наведені в постанові Верховного Суду від 8 травня 2018 року у справі № 266/935/17.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на висновки Верховного Суду в постановах від 07.02.2018 року у справі № 803/3805/15, від 11.02.2020 року у справі № 826/8279/16, оскільки обставини у цих справах відрізняються від обставин цієї справи. Крім того, за практикою касаційного суду, на яку посилається апелянт, відмовлено у задоволенні заяв про роз`яснення та встановлення способу і порядку виконання, про зміну способу і порядку виконання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції вирішив, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241, 250, 252, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 378, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року у справі № 200/5151/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язати вчинити певні дії- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 7 грудня 2022 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Г.М. Міронова

Е.Г. Казначеєв