Справа № 240/21521/22
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/21521/22

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, стягнення грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо невиплати йому у строк, встановлений п.10 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 16.09.2020 інвалідності другої групи, пов`язаної із проходженням військової служби, в сумі 189180,00 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням 16.09.2020 інвалідності другої групи, пов`язаної із проходженням військової служби, в сумі 189180,00 грн.

На обґрунтування позову вказано, що позивачу з 07.09.2020 згідно свідоцтва про хворобу встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби та прийнято рішення про непридатність до військової служби у мирний час, довідкою МСЕК встановлено другу групу інвалідності.

Рішенням ДФС від 13.11.2020 затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції та скеровано пакет документів про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 в сумі 189180,00 грн.

Позивач стверджує, що станом на день звернення до суду кошти не отримав, а тому вважає таку бездіяльність протиправною.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.

Ухвала суду 28.09.2022 повернулась на адресу суду як не вручена з незалежних від суду причин.

Відповідно до частини 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Згідно частин 8, 11 статті 126 КАС України вважається, що повістку вручено, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частини 6 статті 7, частини 11 статті 126 КАС України ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи вважається врученою належним чином, оскільки судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо своєчасного повідомлення, зокрема, відповідача про здійснення розгляду даної справи.

Крім того, 18.11.2022 судом було опубліковано оголошення на офіційному веб-порталі судової влади з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 КАС України та встановлений ухвалою суду від 28.09.2022 відзив на адміністративний позов не надіслав.

Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідачем клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву подано не було.

Частиною 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу в податковій міліції та звільнений наказом ГУ ДФС у Житомирській області від 11.08.2020 №91-о.

Згідно свідоцтва про хворобу військової лікарської комісії ТМО МВС України по Житомирській області №56/12-і встановлено, що захворювання позивача пов`язані з проходженням військової служби та прийнято рішення про непридатність до військової служби у мирний час.

30.09.2020 Житомирською обласною МСЕК №2 позивачу за результатами первинного огляду була встановлена 2 група інвалідності з 16.09.2020 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

16.10.2020 позивач звернувся до ГУ ДФС у Житомирській області із заявою та доданими до неї документами, в якій просив призначити і виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням статусу інваліда 2 групи.

Листом від 26.10.2020 №275/14/06-97-08 ГУ ДФС у Житомирській області повідомило позивача, що подані ним матеріали направлені до ДФС України для розгляду і прийняття рішення.

28.07.2021 позивач звертався до ГУ ДФС у Житомирській області з заявою про надання інформації про прийняте ДФС України рішення та про терміни отримання одноразової грошової допомоги.

Листом від 25.08.2021 №299/14/06-97-09 ГУ ДФС у Житомирській області повідомило, що Державною фіскальною службою України 13.11.2020 розглянуто та затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції та скеровано листом від 13.11.2020 №4309/7/99-99-08-03-17 пакет документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції, а саме ОСОБА_1 в сумі 189180 (сто вісімдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят) грн 00 коп.

Однак кошторисні призначення доведені Державною фіскальною службою України не забезпечують виконання даного висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги в вищезазначеному розмірі.

Головне управління ДФС у Житомирській області як розпорядник бюджетних коштів 3 рівня, не може самостійно збільшити чи зменшити кошторисні призначення без погодження Головним розпорядником (Міністерством фінансів України).

Неодноразові звернення до Державної фіскальної служби України, як до розпорядника бюджетних коштів 2 рівня ніяких змін в частині збільшення кошторисних призначень за кодом економічної класифікації 2730 «Інші виплати населенню» не дали.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області вжиті всі можливі заходи для вирішення питання, щодо проведення збільшення кошторисних призначень, ніяких дій в частині «не бажання посадових осіб суб`єктів владних повноважень вчинити дії, які прямо передбачені їх посадовими інструкціями, що може бути підставою до відповідного кримінального переслідування», як зазначено у заяві позивача немає.

Повідомлено, при збільшенні кошторисних призначень та відкритті планових асигнувань, одноразова грошова допомога в вищезазначеній сумі буде виплачена.

05.07.2022 позивач повторно звертався до відповідача з заявою від 24.06.2022 щодо отримання нарахованих коштів.

Відповіді на звернення не надходило.

Вважаючи протиправними дії щодо невиплати йому нарахованих коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно із частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII (в редакції, чинній з 12 березня 2015 року, далі - Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок № 850), грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Таким чином, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення.

Як свідчать матеріали справи, висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 13.11.2020 позивачу призначено одноразову допомогу в розмірі 189180,00 грн.

За результатом розгляду заяви позивача Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області відповіддю повідомило, що призначену позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності виплатити немає можливості у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень за кодом економічної класифікації видатків 2730 "інші виплати населенню". Зазначено, що відповідач неодноразово звертався до Державної фіскальної служби України про затвердження асигнувань за вказаним кодом економічної класифікації видатків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-VI "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Згідно пункту 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сук проти України" (Заява № 10972/05), суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджету, оскільки державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (див., пункт 35 рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини рішенням від 27.02.2020 №3-р/2020, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням відсутності доказів вжиття відповідачем необхідних для виплати допомоги дій, суд дійшов до висновку, що таку бездіяльність слід визнати протиправною, а не дії, як зазначено у вимогах позовної заяви.

Водночас, з метою відновлення порушених відповідачем прав позивача, з урахуванням встановленого факту нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 189180,00 грн, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності в сумі 189180,00 грн.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити в частині.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 в сумі 189180,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням 16.09.2020 інвалідності другої групи, пов`язаної із проходженням військової служби, в сумі 189180,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва