Справа № 140/5085/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5085/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом акціонерного товариства «Оснастка» до Нововолинської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оснастка» (далі АТ «Оснастка», позивач) звернулося з позовом до Нововолинської міської ради (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Нововолинської міської ради №13/20 від 14 липня 2022 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу права на земельних торгах (аукціонах).

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 липня 2022 року відповідачем по справі прийнято рішення за №13/20 «Про надання Нововолинській міській раді дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу прав на земельних торгах (аукціонах)».

Пунктом 3 даного рішення надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права власності на земельних торгах, орієнтовною площею 0,0705га, розташованої в м. Нововолинськ, вул. Луцька, 19Б для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги.

Рішенням Нововолинської міської ради №11/48 від 17 лютого 2022 року «Про детальні плани територій (ДПТ) земельних ділянок в м. Нововолинську» затверджено проект Детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування діагностичного (медичного) центру на вул. Луцькій в м. Нововолинську у зв`язку із зміною цільового використання земельної ділянки (визначення параметрів забудови і містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на даній земельній ділянці)», з врахуванням підсумків громадських слухань від 02 лютого 2022 року, та прийнято його для подальшої реалізації.

Не погоджуючись з рішенням Нововолинської міської ради щодо даної земельної ділянки позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, а саме про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення Нововолинської міської ради Волинської області №13/20 від 14 липня 2022 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу права на земельних торгах (аукціонах).

Вказує, що право користування земельною ділянкою є безстроковим. Таке право підлягає державній реєстрації відповідно до Закону №1952-IV. При цьому державна реєстрація земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні, відповідно до вимог Закону №3613-VI здійснюється, зокрема, за заявою землекористувача на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або ж органу місцевого самоврядування на підставі детального плану території.

Також зазначає, що згідно з частиною п`ятою статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою відповідно до вимог статті 141 ЗК України є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Таким чином, за відсутності припиненого права користування земельною ділянкою орган місцевого самоврядування не вправі здійснювати свої повноваження щодо розпорядження такою земельною ділянкою.

На підставі викладеного вважає, що відповідач, приймаючи рішення про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0705га за м. Нововолинськ, вул. Луцька, 19Б з метою формування такої земельної ділянки та подальшого продажу права власності вказаної земельної ділянки на земельних торгах, порушив право AT «Оснастка» як постійного землекористувача, оскільки припинення права позивача на постійне користування зазначеною земельною ділянкою (добровільна відмова, вилучення) не має.

З наведених підстав АТ «Оснастка» звернулось до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що рішеннями міської ради на підставі звернень AT «Оснастка» ряд земельних ділянок, які входять до земельної ділянки площею 30,83 га були вилучені.

Зокрема, пунктом 3.1 рішення міської ради від 16 травня 2018 року №23/20 вилучено земельну ділянку площею 0,3936 га кадастровий номер :01:006:0041;

пунктом 4.1 рішення міської ради від 24 травня 2017 року №17/24 вилучено земельну ділянку площею 0,3936;

пунктом 2.2 рішення міської ради від 01 грудня 2016 року №12/ вилучено земельну ділянку площею 0,1219 кадастровий номер :02:037:0029.

Також на адресу міського голови були направлені листи AT «Оснастка» від 22 лютого 2017 року вих. №10/44 та від 16 червня 2022 року вих. №10/48 про вилучення земельних ділянок площами 1,128 га та 5,2138 га відповідно.

Наявність рішень міської ради та листів свідчить про те, що позивач не може стверджувати про користування земельною ділянкою загальною площею 30,83 га, яка була первинно надана для постійного користування.

Додатково зазначає, що пункт 3 рішення міської ради від 14 липня 2022 року №13/20, який оскаржується надає можливість розробити проект землеустрою та сформувати земельну ділянку як об`єкт цивільних прав.

Після прийняття відповідного рішення міською радою розроблено проект землеустрою та сформовано земельну ділянку як об`єкт цивільних прав, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Таким чином, пункт рішення, що оскаржується вичерпав свою дію.

У відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково вказав, що міська рада самостійно, без попереднього вилучення земельної ділянки із переданої позивачу в постійне користування землі прийняла рішення про затвердження надання дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу права на земельних торгах.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Нововолинської міської ради від 18 березня 1997 року №23/7 надано в постійне користування Орендному підприємству виробничого об`єднання «Оснастка» земельну ділянку площею 30,83 га в м. Нововолинську по вул. Луцькій, 25, видано акт на право постійного користування №35 від 17 квітня 1997 року. З 05 вересня 1996 року орендне підприємство виробничого об`єднання «Оснастка» перетворено у відкрите акціонерне товариство «Оснастка», наказ Регіонального відділення ФДМ України №789 від 29 серпня 1996 року і розпорядження Нововолинського міськвиконкому №344-Р від 28 серпня 1996 року. З 06 лютого 2018 року Відкрите акціонерне товариство «Оснастка» перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Оснастка», наказ №36 від 06 лютого 2018 року. З 09 квітня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Оснастка» перейменоване в Акціонерне товариство «Оснастка», наказ №35 від 09 квітня 2020 року.

14 липня 2022 року відповідачем по справі прийнято рішення за №13/20 «Про надання Нововолинській міській раді дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу прав на земельних торгах (аукціонах)».

Пунктом 3 даного рішення надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права власності на земельних торгах, орієнтовною площею 0,0705га, розташованої в м. Нововолинськ, вул. Луцька, 19Б для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги.

Рішенням Нововолинської міської ради №11/48 від 17 лютого 2022 року «Про детальні плани територій (ДПТ) земельних ділянок в м. Нововолинську» затверджено проект Детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування діагностичного (медичного) центру на вул. Луцькій в м. Нововолинську у зв`язку із зміною цільового використання земельної ділянки (визначення параметрів забудови і містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на даній земельній ділянці)», з врахуванням підсумків громадських слухань від 02 лютого 2022 року, та прийнято його для подальшої реалізації.

Не погоджуючись з рішенням Нововолинської міської ради щодо даної земельної ділянки позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України №2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Згідно частини першої статті 2 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК України).

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу (частина друга статті 116 ЗК України).

У відповідності до частини другої ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Поряд з цим, відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

В той же час, суд вважає, що процедура отримання земельної ділянки з комунальної власності у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації включає в себе: подання клопотання та отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовлення та виготовлення проекту землеустрою формування та реєстрація земельної ділянки, подання клопотання про затвердження та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою і передачі земельної ділянки у власність.

Таким чином, суд вважає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не означає позитивного рішення про надання її у власність, а є лише початковим етапом в процедурі отримання земельної ділянки з комунальної власності у приватну власність і не тягне за собою автоматичне отримання права власності на земельну ділянку.

При цьому, як зазначається в Постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 740/4635/16-а - не суттєво за чиїм замовленням такий проект землеустрою буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками.

Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердженні проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу розробку проекту землеустрою.

Надання дозволу на розробку проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 740/4635/16-а).

Отже, на думку суду, замовлення та розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки також не зобов`язує орган місцевого самоврядування затвердити даний проект та передати земельну ділянку у власність, якщо будуть законні підстави для відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність та не породжує майнових прав для особи.

Разом з тим, суд вважає, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Як слідує з матеріалів справи, 14 липня 2022 року відповідачем по справі прийнято рішення за №13/20 «Про надання Нововолинській міській раді дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу прав на земельних торгах (аукціонах)». Пунктом 3 даного рішення надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права власності на земельних торгах, орієнтовною площею 0,0705га, розташованої в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги.

Доказів наявності підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, в розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України, судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

Рішенням Нововолинської міської ради №11/48 від 17 лютого 2022 року «Про детальні плани територій (ДПТ) земельних ділянок в м. Нововолинську» затверджено проект Детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування діагностичного (медичного) центру на вул. Луцькій в м. Нововолинську у зв`язку із зміною цільового використання земельної ділянки (визначення параметрів забудови і містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на даній земельній ділянці)», з врахуванням підсумків громадських слухань від 02 лютого 2022 року, та прийнято його для подальшої реалізації.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Суд не бере до уваги твердження відповідача, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки наданої в постійне користування з тих підстав, що рішеннями міської ради на підставі звернень AT «Оснастка» ряд земельних ділянок, які входять до земельної ділянки площею 30,83 га були вилучені. Зокрема, пунктом 3.1 рішення міської ради від 16 травня 2018 року №23/20 вилучено земельну ділянку площею 0,3936 га кадастровий номер :01:006:0041; пунктом 4.1 рішення міської ради від 24 травня 2017 року №17/24 вилучено земельну ділянку площею 0,3936; пунктом 2.2 рішення міської ради від 01 грудня 2016 року №12/ вилучено земельну ділянку площею 0,1219 кадастровий номер :02:037:0029.

Крім того, на адресу міського голови позивачем були направлені листи від 22 лютого 2017 року вих. №10/44 та від 16 червня 2022 року вих. №10/48 про вилучення земельних ділянок площами 1,128 га та 5,2138 га відповідно.

Наведене свідчить про те, що позивач не може стверджувати про користування земельною ділянкою загальною площею 30,83 га, яка була первинно надана для постійного користування.

При цьому, суд звертає увагу, що статтею 79 ЗК України визначено поняття земельної ділянки. Це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Так, рішенням від 14 липня 2022 року №13/20 міській раді надано можливість розробити проект землеустрою та сформувати земельну ділянку.

Після прийняття вказаного рішення, було розроблено проект землеустрою та сформовано земельну ділянку як об`єкт цивільних прав за кадастровим номером :01:006:0050, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04 серпня 2022 №НВ-022.

Таким чином, пункт 3 рішення Нововолинської міської ради №13/20 від 14 липня 2022 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою для продажу права на земельних торгах (аукціонах) вичерпав свою дію.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп в справі №3/35-313 вказано, що "... за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію."

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9- рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акту індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, спірне рішення є актом індивідуальної дії, оскільки: видане міською радою у результаті реалізації владних управлінських функцій; не розраховане на багаторазове застосування, та вичерпало свою дію після розроблення проекту землеустрою, формування та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, відтак, пункт 3 рішення вичерпав свою дію в результаті формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Оснастка» до Нововолинської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер