Справа № 160/18905/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2022 року Справа № 160/18905/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Харьковим Віталієм Олександровичем до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2022 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 22.11.2022 року) До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Харьковим Віталієм Олександровичем до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення»;

- відновити становище солдата ОСОБА_1 , яке існувало до прийняття протиправного індивідуального рішення, шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити щомісячну премію за червень місяць 2022 року солдату ОСОБА_1 відповідно до п. 5 розділу XVI Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам» та включити солдата ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 та 100 000 грн. відповідно до п. 9.8 Окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 року.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що із преамбули наказу в/ч НОМЕР_1 № 384 убачається, що 14.06.2022 року солдат ОСОБА_1 поїхав до м. Кривий Ріг із службовою метою та у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем. З цього приводу 19.06.2022 року було призначено службове розслідування. В той же час, із постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2022 року, яка набрала законної сили 12.07.2022 року убачається, що 14.06.2022 року під час виїзду до м. Кривий Ріг із службовою метою солдат ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем - тобто у командира військової частини НОМЕР_1 - полковника ОСОБА_2 не було законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Представник позивача стверджує, що відповідно до абз. 3 п. 2 розділу II Порядку № 608, службове розслідування не призначається; якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду. На переконання представника позивача, оскаржуваний наказ в/ч НОМЕР_1 № 384 є безпідставним, незаконним та протиправним, а проведене службове розслідування, що передувало видачі наказу в/ч НОМЕР_1 № 384, має ознаки «формального» - тобто такого, яке проведене без виявлення (з`ясовування) обставини, які спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення позивачем, а отже також є протиправним. Представник позивача стверджує, що відповідно до п. «б» ст. 75 Закону № 551-XIV, Начальники гарнізонів, старші морські начальники та начальники органів управління військової служби правопорядку Збройних Сил України в гарнізонах мають право накладати дисциплінарні стягнення на військовослужбовців у таких випадках: порушення громадського порядку або військової дисципліни вчинено за межами розташування військової частини. Начальники, які наклали стягнення згідно із статтями 75 і 76 цього Статуту, повідомляють про це командирів військових частин, в яких служать військовослужбовці, що вчинили правопорушення, та роблять відповідні записи у посвідченні про відпустку або в розпорядженні чи посвідченні про відрядження (абз. 1 ст. 78 Закону № 551-XIV). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на військовослужбовця, який перебуває за межами військової частини, накладати дисциплінарні стягнення можуть інші начальники, які проходять військову службу і перелічені у п. «б» ст. 75 Закону № 551-XIV. Так як солдат ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння за межами військової частини НОМЕР_1 , то доцільно ще раз звернутися до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2022 року. Так, матеріали згаданої адміністративної справи до суду надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг. Тобто жоден військовослужбовець-начальник не повідомляв начальника військової частини НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Також ніхто солдату ОСОБА_1 не робив відповідного запису у посвідченні про відпустку або в розпорядженні чи посвідченні про відрядження. Тобто приналежність ОСОБА_1 до військової служби взагалі не має відношення до нібито вчиненого ним правопорушення за межами військової частини - «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», адже ОСОБА_1 зупинила патрульна поліція. І притягти до адміністративної відповідальності намагалася на загальних засадах - тобто як громадянина України. Отже, що якби ОСОБА_1 і «керував за межами військової частини транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», то за приписами ч. 2 ст. 45 Закону № 551-XIV, ч. 1 ст. 15 КУпАП, він повинен був би понести адміністративну відповідальність на загальних підставах - тобто будь-які законні підстави для притягнення солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відсутні, а відтак оскаржуваний наказ в/ч НОМЕР_1 № 384 є безпідставним, протиправним та незаконним.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 року зазначена вище справа розподілена та 29.11.2022 року передана судді Пруднику С.В.

При вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі та призначення її до розгляду суд виходить з такого.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом норм ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом ч. 4 ст. 12 цього Кодексу визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Поряд з цим, згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Також нормами ч. 2 і 3 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд вважає, що подана до суду позивачем позовна заява підлягає до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів адміністративного позову порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Суд зазначає, що одночасно із поданою до суду позовною заявою, представником позивача адвокатом Харьковим Віталієм Олександровичем до суду подано клопотання про витребування доказів. Аргументи даного клопотання зводяться до того, що З метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування. Вирішуючи такі спори, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується.

Вказане клопотання підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Також суд вважає за необхідне витребувати докази у даній справі з огляду на наступне.

Так, суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст.77 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, накладення штрафу.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне витребувати від військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії: 1) наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 390 від 19.06.2022 року по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення - солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_1 , лейтенантом ОСОБА_4 ; 2) акту службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення - солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_1 , лейтенантом ОСОБА_4 , який складено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 390 від 19.06.2022 року; 3) журналу або витягу із журналу (належним чином засвідчену копію сторінки журналу) в частині, що стосується відомостей про дату ознайомлення під підпис солдата ОСОБА_5 з оскаржуваним наказом командира/військової частини НОМЕР_1 - полковника ОСОБА_2 № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення»; 4) матеріали службового розслідування, які слугували підставою для складання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення»; 5) письмові та вмотивовані пояснення щодо вручення або невручення наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення» ОСОБА_6 .

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частини четвертої статті 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із положень статті 144 КАС України випливає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 145 КАС України, заходом процесуального примусу є штраф.

Пунктами 1 частини другої статті 149 КАС України, визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом і стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Отже, з огляду на вказане, суд вважає за необхідне попередити учасників справи про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Керуючись статтями 9, 14, 45, 80, 14-145, 149, 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником адвокатом Харьковим Віталієм Олександровичем до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження в адміністративній справі.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 27 грудня 2022 року в приміщенні суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 1.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею С. В. Прудником.

Витребувати від військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України:
1) наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 390 від 19.06.2022 року по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення - солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_1 , лейтенантом ОСОБА_4 ;

2) акту службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення - солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_1 , лейтенантом ОСОБА_4 , який складено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 390 від 19.06.2022 року;

3) журналу або витягу із журналу (належним чином засвідчену копію сторінки журналу) в частині, що стосується відомостей про дату ознайомлення під підпис солдата ОСОБА_5 з оскаржуваним наказом командира/військової частини НОМЕР_1 - полковника ОСОБА_2 № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення»;

4) матеріали службового розслідування, які слугували підставою для складання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення»;

5) письмові та вмотивовані пояснення щодо вручення або невручення наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 384 від 01.08.2022 року «Про результати службового розслідування по факту порушення дисципліни військовослужбовцями групи інженерного забезпечення» ОСОБА_6 .

Витребувані судом докази слід подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 27 грудня 2022 року.
Суд попереджає військову частину НОМЕР_1 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Роз`яснити відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Повідомити сторін, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення та пояснення повинні відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформацію щодо адміністративної справи учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник