Справа № 539/3439/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Алтухова О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 р. Справа № 539/3439/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.09.2021, вул. Монастирська, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500 по справі № 539/3439/21

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного О.О., в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 4644409 від 16.08.2021 та закрити провадження у справі.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.09.2021 позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4644409 від 16.08.2021, винесену поліцейським 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в Полтавській області Сагайдачним Олександром Олександровичем, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження по справі та призначено апеляційний розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами).

У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області призначене судове засідання не відбулося.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2022 року запропоновано учасникам справи висловити позицію стосовно можливості розгляду справи у порядку письмового провадження протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Позивач повідомлявся засобами поштового зв`язку, проте конверт повернувся без вручення із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання». Із заявою про розгляд справи за його участю не звертався.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи матеріали справи, відсутність клопотання від позивача про розгляд справи за його участю та подання представником відповідачем заяви про розгляд справи без його участі справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб марки RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 відноситься до категорії - В, повна маса, що не перевищує 3500 кг, тобто він підпадає під категорію легкового транспортного засобу і не використовується для роботи в таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, а тому обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 16.08.2021 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4644409 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень внаслідок порушення п.31.3.б ПДР.

Відповідно до вказаної постанови 16.08.2021 об 11:51:24 на 208 км а/д Київ-Харків-Довжанський с. Засулля ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно частини 1 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

За приписами частин 2 та 3 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Частина 7 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

В той же час, частина 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно підпункту «б» пункту 31.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт; автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.

Відповідно до частини 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Судом встановлено, що згідно з витягу з бази даних транспортний засіб RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, а дата первинної реєстрації - 09.11.2017 р., по типу ТЗ (за конструкцією) є спеціалізованим вантажним транспортним засобом; тип кузову ТЗ - фургон малотоннажний-В, повна маса 1936.

З наведеного вбачається, що автомобіль є вантажним, строк його експлуатації - більше двох років, вантажопідйомність до 3,5 т., відтак такий підлягає обов`язковому технічному контролю кожних два роки.

За встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що керований позивачем автомобіль RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 експлуатується з 2017 року, а тому відповідно до наведених вимог частини сьомої статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому технічному контролю.

Вказаний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11 січня 2019 року у справі №361/7761/15-а.

Вищезазначене спростовує висновки суду першої інстанції про те, що його транспортний засіб позивача не повинен проходити обов`язковий технічний контроль.

Доказів того, що зазначений транспортний засіб проходив відповідний технічний огляд протягом останніх двох років, що передували даті вчиненні адміністративного правопорушення, стороною позивача не надано, посилань на їх наявність не наведено та судовим розглядом не встановлено.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про не правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки він керував автомобілем, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Факт не проходження обов`язкового технічного контролю позивач в позовній заяві не оспорює, зазначаючи про відсутність обов`язку для його проходження.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача та висновки суду першої інстанції щодо не обов`язковості проходження позивачем технічного контролю є помилковими.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича - задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.09.2021 по справі № 539/3439/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сагайдачного Олександра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов