Справа № 120/7605/22
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 грудня 2022 р. Справа № 120/7605/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.

19.10.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову, вважає, що пенсія позивачу призначається та виплачується згідно чинного законодавства.

14.06.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній наводить свої аргументи на спростування доводів відповідача викладених у відзиві.

Враховуючи положення частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), суд не бере до уваги зазначену відповідь позивача, оскільки дана категорія справ не передбачає подачі відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як встановлено з матеріалів пенсійної справи позивача, витребуваної судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.12.2018 року вперше звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV

Рішенням Хмільницького об`єднаного управління ПФУ у Вінницькій області від 27.12.2018 року у призначенні відповідної пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

За результатом оскарження вказаного рішення пенсійного органу, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/586/19-а від 01.04.2019 року дії Хмільницького об`єднаного управління ПФУ у Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 були визнані протиправними, зобов`язано Хмільницьке об`єднане управління ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення щодо призначення пенсії відповідно до законодавства України з урахуванням правової оцінки наданої у цьому судовому рішенні.

На виконання судового рішення у справі №120/586/19-а від 01.04.2019 року, була повторно розглянута заява ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, що надана судом та зараховано до страхового стажу період з 27.08.2014 по 15.09.2015 (строкова військова служба), а також з 16.03.2016 по 28.10.2016.

В результаті, страховий стаж ОСОБА_1 на момент виконання рішення суду склав 21 рік 6 місяців 23 дні, чого також недостатньо для призначення пенсії за віком у віці 60 років, що стало підставою для прийняття рішення від 06.08.2019 року, яким позивачу повторно відмовлено в призначенні пенсії за віком. Дане рішення позивачем оскаржено не було.

18.10.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058, за результатом розгляду якої 26.10.2021 року прийнято рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з 06.10.2021 року.

Надалі відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/6323/21-а від 24.12.2021 року зобов`язано Головне управління зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року в районах Крайньої Півночі до страхового стажу у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців; зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди участі в антитерористичній операції з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року в кратному обчисленні з розрахунку один місяць служби за три місяці.

На виконання зазначеного вище рішення суду Головним управлінням зараховано наведений страховий стаж у кратному обчисленні. Оскільки у резолютивній частині судового рішення не зазначено дату, з якої слід зарахувати стаж, відповідне його зарахування здійснено з дати набрання законної сили судовим рішенням.

Відтак, відповідно до рішення Головного управління від 16.02.2022 року та розрахунку стажу, що сформовані на виконання рішення суду у справі №120/6323/21-а від 24.12.2021, страховий стаж Позивача склав 25 років 29 днів.

Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить - 0,25000.

Розрахунок пенсії з 24.01.2022 року наступний: 1134,15 грн - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 27 Закону №1058 (4536,61 грн х 0,25000); 483,50 грн - підвищення учасникам бойових дій (1934,00 грн х 25%); 40,00 грн - цільова допомога учасникам бойових дій (Постанова №1603); 2403,75 грн - доплата до 4061,40 грн, встановлена відповідно до Постанови КМУ №713.

05.05.2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити йому виплату пенсії за три роки, як учаснику бойових дій в період з 2018 по 2021 роки.

Листом від 30.05.2022 року відповідач відмовив у здійсненні відповідної виплати.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не нарахував та не сплатив йому пенсію за три роки, як учаснику бойових дій в період з 2018 по 2021 роки, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що спеціальне законодавство у сфері соціального захисту містить такі норми:

Згідно зі статтею 87 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі Закон №1788- ХІІ) нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а, провадження № 11-345апп19.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/6323/21-а від 24.12.2021 року Головним управлінням зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 23 березня 1984 року по 13 листопада 1985 року та з 19 листопада 1985 року по 08 травня 1986 року в районах Крайньої Півночі до страхового стажу у пільговому обчисленні із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців та періоди участі в антитерористичній операції з 27 серпня 2014 року по 15 вересня 2015 року та з 16 березня 2016 року по 28 жовтня 2016 року в кратному обчисленні з розрахунку один місяць служби за три місяці.

При цьому, рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з 06.10.2021 року прийнято відповідачем 26.10.2021 року.

Дане рішення про призначення пенсії за віком позивачем оскаржено не було.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду №120/6323/21-а від 24.12.2021 року також питання призначення пенсії позивачу не розглядалося та не вирішувалося, оскільки таких позовних вимог позивач не заявляв.

Не заявляє такі вимоги позивач і в даній справі.

В даній справі позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати йому пенсії за три роки, як учаснику бойових дій в період з 2018 по 2021 роки.

Разом з тим, суд зазначає, що вирішенню питання нарахування та виплати бажаних сум передує вирішення питання щодо призначення пенсії.

Рішення про відмову у призначенні пенсії, прийняте Хмільницьким об`єднаним управлінням ПФУ у Вінницькій області від 27.12.2018 року оскаржувалося згідно чинного законодавства, проте за висновками суду, що здійснені за результатами оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії, та подальшого виконання судового рішення не встановлено права особи на призначення пенсії у 2018 році.

Оскільки пенсія позивачу призначена з 06.10.2021 року і це рішення є діючим, протиправним та незаконним не визнавалося та не скасовувалося, відповідно і підстави для нарахування пенсії позивачу за період, що передує даті її призначення відсутні, відповідно і пенсійних виплат за цей період не існує.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Разом з тим, в даному випадку, суд вважає неможливим виходити за межі позовних вимог у даній справі та надавати оцінку рішенню відповідача від 26.10.2021 року про призначення позивачу пенсії з 06.10.2021 року та рішенню про відмову в призначенні пенсії від 06.08.2019 року, оскільки при цьому повинно бути розглянуто питання щодо дотримання строків звернення до суду з урахуванням правових висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а, що норма, яка передбачає, що пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, регулює виплату за минулий час тільки уже нарахованих пенсій, проте не виплачених з вини ПФУ.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог та вважає їх таким, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100).

Суддя Чернюк Алла Юріївна