Справа № 369/6750/22
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6750/22
Провадження № 2-а/369/169/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Смушко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги мотивував тим, що 15 липня 2022 року інспектором патрульної поліції УПП в м. Києві капітаном Гринем О.М. було складено відносно позивача протокол про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5615139. Вказав, що інспектором не було надано доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, а також його автомобіль не перебував в зоні дії забороняючого знаку та не заважав проїзду іншим автомобілям. Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5615139.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.08.2022 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

25.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вказали, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.07.2022 року інспектором патрульної поліції УПП в м. Києві капітаном поліції Гринь Олександром Миколайовичем відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5615139.

Як вбачається зі змісту постанови, 15.07.2022 року о 13 год. 41 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Драгоманова, 4А здійснив зупинку ТЗ на перехресті, що створило перешкоду в русі іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив пункт 15.9.ґ ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1ст.9КпАП України).

Статтею 245 КпАП України встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КпАП України.

Згідно із частиною 3 статті 122 КпАП України, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст.251 КпАП України, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідачем не було надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України та які, на думку відповідача,містять інформацію про те, що транспортний засіб позивача було зупинено із порушенням п. 15.9 «ґ» ПДР.

Диспозиція частини 3 статті 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені ч.3 статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 статті 265-4 КпАП України для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Однак, відповідачем не було доведено та не надано доказів того, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, а відтак, така кваліфікуюча ознака як порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, не доведена відповідачем належними доказами.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5615139 від 15 липня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ