Справа № 400/4141/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/4141/21
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі - Вовненко А.В.,

за участю представників апелянта Григор`євої А.В., Поліщука О.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі за позовною заявою Приватного підприємства "ГАЗАНИЯ" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною; стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не надсилання до Державної казначейської служби України реєстру про перерахування з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість Приватного підприємства "ГАЗАНИЯ" на його поточний рахунок грошових коштів у сумі 984000 грн., що перевищують суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, яка заявлена на перерахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Миколаївській області на користь Приватного підприємства «ГАЗАНИЯ» грошові кошти в сумі 984000 грн., що перевищують суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, яка заявлена на перерахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року;

- присудити на користь Приватного підприємства "ГАЗАНИЯ" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17030 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач виконав всі умови, передбачені абз.1-6 п.200-1.6 ст.200-1 ПК України необхідні для надсилання ДПС України до Державної казначейської служби України реєстру про перерахування з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на його поточний рахунок грошових коштів, яка заявлена на перерахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 р. Станом на 07.06.2021 р. кошти на банківський рахунок позивача не надійшли, тому Державною податковою службою України допущено протиправну бездіяльність, що призвела до порушення прав позивача на отримання власних коштів. Ефективний спосіб правового захисту платника ПДВ на отримання бюджетного відшкодування є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача коштів в сумі 984000грн., що узгоджується з правовим висновком Великої палати Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Державну податкову службу України надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника-Приватне Підприємство «ГАЗАНИЯ», податковий номер- 43913234 та індивідуальний податковий номер платника 33, сума податку, що підлягає перерахуванню на поточний рахунок 984000грн. та реквізити поточного рахунку платника НОМЕР_1 Миколаївське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». В решті позову відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства "ГАЗАНИЯ" судовий збір у сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень), сплачений платіжним дорученням № 1 від 18.05.2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач Державна податкова служба України надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що правові основи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - СЕА ПДВ) регулюються статтею 200-1 Податкового кодексу України та регламентуються Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість». СЕА ПДВ працює виключно в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 Кодексу та Порядку № 569 і не допускає ручного втручання в її роботу. Також, апелянт зазначає, що на адвокатське звернення ОСОБА_1 від 07.04.2021 б/н (вх. ДПС № 10902/6 від 14.04.2021) надано відповідь згідно з чинного законодавства листом від 20.05.2021 № 11269/6/99-00-18-03-01-06 та повідомлено, що для повернення коштів з електронного рахунку в СЕА ПДВ на поточний рахунок ПП «Газания» необхідно у складі податкової звітності з ПДВ за наступний звітний (податковий) період подати додаток 4 до податкової декларації з ПДВ із заповненою заявою та забезпечити наявність достатнього обсягу реєстраційної суми та суми коштів на електронному рахунку в СЕА ПДВ на дату подання такої заяви. Судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі №400/4141/21 не враховано, що Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 03.03.2021 за № 0000012 за ознаками частини 2 статті 205-1, частини 5 статті 27, частини 3 статті 212 Кримінального кодексу України. В ході досудового розслідування встановлено та допитано в якості свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час надання письмових свідчень повідомив про непричетність до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «Газания». В свою чергу підприємство подавало звітність та зверталося з заявою про повернення коштів саме від імені ОСОБА_2 .

Відзивів на апеляційну скаргу позивачем та другим відповідачем до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

29 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача про проведення апеляційного розгляду за відсутності сторони.

В судовому засіданні представники апелянта надали пояснення, в подальшому намагались вийти на зв`язок, але з технічних причин не змогли підключитись до судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, а також те, що ризики технічної можливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без звукозапису.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2021 позивач подав податкову декларацію з ПДВ за лютий 2021 в електронній формі, яка була зареєстрована № . До декларації було подано Додаток № 4, в якому в таблиці 3 зазначено, що сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на момент подання декларації 984670 грн. та сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що може бути перерахована на поточний рахунок платника в сумі 984670 грн. та відповідно до пункту 200-1.6 ст.200-1 розділу ІІ Кодексу просив суму коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету перерахувати на поточний рахунок у банку у розмірі 984000 грн.

Витяг щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН станом на 15.06.2021 свідчить, що загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку складає 984670грн., станом на 29.03.2021 такий витяг свідчить, що загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку складає 670 грн. та станом на 20.04.2021 свідчить, що загальна сума поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку складає 984670грн.

Адвокат позивача 07.04.2021, 11.05.2021 звернувся до ДПС України із запитом щодо повернення коштів з електронного рахунка платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку.

21.05.2021 ДПС України надали відповідь, в якій зазначили, що формування відповідного реєстру в автоматичному режимі не відбулось та запропонували для повернення коштів з електронного рахунку СЕА ПДВ на поточний рахунок платник ПП «ГАЗАНИЯ» необхідно у складі податкової звітності з ПДВ за наступний звітний (податковий) період подати додаток 4 до податкової декларації з ПДВ із заповненою заявою та забезпечити наявність достатнього обсягу реєстраційної суми та суми коштів на електронному рахунку в СЕА ПДВ на дату подання заяви.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Державна податкова служба Україна допустила протиправну бездіяльність щодо не надсилання до Державної казначейської служби України реєстру про перерахування з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на його поточний рахунок грошових коштів у сумі 984000грн., що перевищують суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, яка заявлена на перерахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року, у зв`язку з чим дійшов висновку, що ця позовна вимога підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Миколаївській області на користь приватного підприємства «ГАЗАНИЯ» грошові кошти в сумі 984000грн., що перевищують суму, яка підлягає перерахуванню до бюджеті, яка заявлена на перерахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 задоволенню не підлягає, а належним способом захист прав позивача є зобов`язання Державну податкову службу України надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника - Приватне Підприємство «ГАЗАНИЯ», податковий номер - 43913234 та індивідуальний податковий номер платника 33, сума податку, що підлягає перерахуванню на поточний рахунок 984000грн. та реквізити поточного рахунку платника НОМЕР_1 Миколаївське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до п.200-1.6 ст.200-1 ПК України за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника (УПопРах).

Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (?ПопРах) не призведе до формування від`ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу (?Накл).

Для відповідного перерахування таких коштів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету/на поточний рахунок та реквізити поточного рахунку платника (у випадку подання заяви платника на повернення коштів на такий рахунок).

На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів після граничного терміну, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати платником сум податкових зобов`язань, здійснює таке перерахування до бюджету/на поточний рахунок платника податку.

Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.12ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п.21,22,24 постанови КМУ № 569 від 16.10.2014 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» передбачено, що якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 1 липня 2015 року.

При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися за відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в Реєстрі, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих в податковій звітності з податку у цьому звітному періоді.

Сума податку, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, зменшується на суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку, що виник починаючи з 1 липня 2015 року або на поточний рахунок платника на дату її подання, шляхом зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (УПопРах). Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка (УПопРах) не призведе до формування від`ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку (УНакл).

Для відповідного перерахування коштів ДПС надсилає Казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка (у разі подання платником податку заяви про повернення коштів на його поточний рахунок).

Казначейство на підставі зазначеного реєстру протягом п`яти робочих днів після закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати платником податку сум податкових зобов`язань, здійснює відповідне перерахування.

Казначейство подає ДПС в розрізі платників податку інформацію про перераховані з їх електронних рахунків кошти до бюджету або на поточний рахунок у день, що настає за днем такого перерахування, та про не перераховані суми у зв`язку з відсутністю коштів на таких рахунках.

На запит платника податку ДПС подає шляхом надсилання електронного повідомлення інформацію про рух коштів на його електронному рахунку (інформація про суми коштів, перерахованих з електронного рахунка платника податку до бюджету, на поточний рахунок платника податку).

Відтак, вищезазначеними нормами права передбачено, що платник податків разом з податковою декларацією з ПДВ має право подати контролюючому органу заяву про перерахування коштів з рахунку в системі електронного адміністрування на поточний рахунок. Для відповідного перерахування ДПС повинна надіслати казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач скористався наданим йому правом та подав таку заяву разом з податковою декларацією з ПДВ за лютий 2021-16.03.2021.

У відповіді на звернення позивача до ДПС- відповідач не зазначає, що позивач не має права на перерахування коштів, або заява подана в порушення норм чинного законодавства.

Відповідач в порушення норм Податкового Кодексу та Порядку № 569 не надіслав реєстр до казначейства для перерахування коштів з електронного рахунку ПДВ на поточний рахунок платника податку, посилаючись на те, що формування реєстру відбувається в автоматичному режимі та не допускає ручного втручання в роботу СЕА ПДВ, а автоматичного формування реєстру не відбулось.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Державна податкова служба Україна допустила протиправну бездіяльність щодо не надсилання до Державної казначейської служби України реєстру про перерахування з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на його поточний рахунок грошових коштів у сумі 984000грн., що перевищують суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, яка заявлена на перерахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року.

Перерахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку в установі банку та повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість мають різну правову природу, різне правове регулювання та різний порядок перерахування коштів, тому вірним є висновок суду першої інстанції, що правових підстав для стягнення з Державного бюджету коштів в сумі 984 000 грн. немає, оскільки ці кошти ніколи не надходили до Державного бюджету.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ДПС України надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, в якому зазначаються назва платника- Приватне Підприємство «ГАЗАНИЯ», податковий номер- 43913234 та індивідуальний податковий номер платника 33, сума податку, що підлягає перерахуванню на поточний рахунок 984000грн. та реквізити поточного рахунку платника НОМЕР_1 Миколаївське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Що стосується доводів апелянта про те, що Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 03.03.2021 за № 0000012 за ознаками частини 2 статті 205-1, частини 5 статті 27, частини 3 статті 212 Кримінального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

На виконання вимог протокольної ухвали, апелянтом був наданий лист, відповідно до якого в ході досудового розслідування виявлено підприємство з ознаками фіктивності ПП «Квартам», яке перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Миколаївській області, основний вид діяльності: оптова торгівля хімічними продуктами. Податкова адреса: АДРЕСА_1 . Керівником та засновником ПП «Квартам» з моменту реєстрації значиться ОСОБА_3 . В ході досудового розслідування встановлено та допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який в ході надання письмових свідчень повідомив про непричетність до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «Квартам», що зазначено в протоколі допиту свідка від 21.05.2021.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини по ПП «Квартам» не мають відношення до ПП «ГАЗАНИЯ» та його директора.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.12.2022 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик