Справа № 520/7765/22
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 р. Справа № 520/7765/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо відмови у прийнятті/поверненні ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від громадянства російської федерації від 16.08.2022 року та вчинити відповідні дії щодо видачі паспорта громадянина України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області протиправно відмовлено у прийнятті/поверненні ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства російської федерації та не видано паспорт громадянина України. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Також, 06.10.2022 року представником позивача надіслано до суду через систему "Електронний суд" додаткові пояснення, в яких підтримано правову позицію, викладену у адміністративному позові. Просив суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та ним отримана, що підтверджується матеріалами справи.

27.10.2022 року представником відповідача надіслано до суду через систему "Електронний суд" відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що 12.08.2022 року звернулась до ГУ ДМС України в Харківській області з декларацією про відмову від громадянства російської федерації. На таке звернення Головним управлінням ДМС України було надано відповідь, якою заявника було проінформовано, що згідно Закону України від 14 грудня 2021 року «Про внесення змін до Закону України» «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» передбачено подання декларації про відмову від іноземного громадянства особи, яка зазнала переслідувань, - документ, у якому іноземець, який є громадянином держави, визнаною Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, та зазнав у країні своєї громадянської належності переслідувань, що підтверджують документом, передбаченим цим Законом, засвідчує свою відмову від громадянства держави, визнаної ВРУ державою-агресором або державою - окупантом. Враховуючи той факт, що надіслана позивачкою декларація не відповідає вимогам чинного законодавства, останню було повернуто разом з супровідним листом. Також зазначено, що позивачці було роз`яснено про наслідки, якщо особа, яка подала зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подала документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України». У зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду про відкриття провадження надано відповідачу 15 днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, для подачі до суду відзиву на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до його Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" та ним отримана 27.09.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 28.09.2022 року.

Проте, відзив на позов відповідачем подано до канцелярії суду 27.10.2022 року.

Представник відповідача також надав клопотання про поновлення процесуального строку на подання до суду відзиву на позов, який подано з порушенням у зв`язку з введенням на території України воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19 лютого 2023 року.

Зважаючи, що подання відзиву припало на період введення на території України воєнного стану, що об`єктивно вплинуло на можливість своєчасної подачі відзиву на позов, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку подачі відзиву на позов та його поновити.

Так, 03.11.2022 року представником позивача надіслано до суду через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, в якій підтримано правову позицію, викладену у адміністративному позові. Також зазначено, що здійснити процедуру виходу з громадянства рф на території України позивач не мав можливості у зв`язку із розривом дипломатичних відносин України з рф та закриттям усіх дипломатичних та консульських установ рф на території України після ворожого вторгнення військ рф на територію України 24.02.2022 року. До лютого 2022 року позивач намагався потрапити на прийом до Генерального консульства рф в м. Харкові (Україна) для ініціювання питання виходу з громадянства . Зокрема, позивач був записаний на прийом на 27.09.2021 року та на 12.10.2021 року, однак заплановані візити не відбулися через запровадження карантинних обмежень внаслідок COVID-19.

Також, у відповіді на відзив представник позивача просив суд продовжити строк для надання до суду відповіді на відзив. В обґрунтування клопотання зазначив, що копію відзиву на позов представником позивача отримано через електронну пошту 27.10.2022 року. Однак внаслідок обставин, спричинених війною (постійних повітряних тривог та відключень електроенергії, а також тієї обставини, що у період з 26.10.2022 року по 01.11.2022 року позивач перебував у дорозі з Західної України до м. Харкова в робочих справах, що спричинило брак часу на своєчасне підготування відповіді на відзив) позивачем (його уповноваженим представником) пропущено 5 денний термін на подання заперечень на відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 163 КАС України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою суду про відкриття провадження надано позивачу строк для подачі до суду подати відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву на позов.

Зважаючи, що відзив на позов позивачем (його представником) отримано 27.10.2022 року, відповідь на відзив надіслано до суду 03.11.2022 року, тобто з незначним пропуском строку його подачі, а також враховуючи те, що подання відповіді на відзив припало на період введення на території України воєнного стану, що об`єктивно вплинуло на можливість своєчасної його подачі/надсилання до суду, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку подачі відповіді на відзив та його поновити.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 25.12.2007 року відповідно до пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію», як особа, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням отримала дозвіл на імміграцію в Україну №302782 від 25.12.2007 року.

Позивач був документований посвідкою на постійне проживання в Україні від 01.11.2013 року НОМЕР_1 .

На підставі рішення Головного управління ДМС України в Харківській області від 01.07.2020 року ОСОБА_1 набула громадянство України за територіальним походженням та отримала довідку №12861 від 21.07.2020 року про реєстрацію громадянином України.

На підставі вказаної довідки 27.05.2021 року ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 01.07.2022 року, яке нею отримано 21.09.2021 року.

Позивачем подано до Головного управління ДМС України в Харківській області зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації.

12.08.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Харківській області з декларацією про відмову від іноземного громадянства російської федерації у зв`язку з існуванням незалежних від неї причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства російської федерації.

Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.09.2022 року повернуто позивачу декларацію про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з її невідповідністю вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись з відмовою ГУ ДМС України в Харківській області у прийнятті та поверненні декларації про відмову від громадянства російської федерації та невидачею паспорту громадянина України, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади отримання громадянства в Україні визначені Законом України «Про громадянство України» № 2235-III від 18.01.2001 року (далі по тексту Закон №2235-III).

Відповідно до частин 1 - 5 статті 8 Закону № 2235-III, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до абзацу 12 статті 1 Закону №2235, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно пунктів 117 - 119 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, особам, які набули громадянство окраїни та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом № 2235-III порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства (якщо така не була подана раніше) їм замість тимчасових посвідчень громадянина України, залежно від місця проживання, видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

На підставі рішення Головного управління ДМС України в Харківській області від 01.07.2020 року ОСОБА_1 набула громадянство України за територіальним походженням та отримала довідку №12861 від 21.07.2020 року про реєстрацію громадянином України.

Позивачем подано до відповідача зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації.

На підставі довідки №12861 від 21.07.2020 року про реєстрацію громадянином України, 27.05.2021 року позивачу оформлено тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 01.07.2022 року, яке нею отримано 21.09.2021 року.

Зважаючи, що 21.07.2020 року позивач набув громадянство України, подав до Головного управління ДМС України в Харківській області зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації, на нього було покладено обов`язок протягом двох років з моменту його реєстрації громадянином України подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства російської федерації відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Позивач же, в свою чергу, оскаржує відмову Головного управління ДМС України в Харківській області у прийнятті / поверненні декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з неможливістю отримати документ про припинення громадянства з незалежних від нього причин, оформлену листом від 05.09.2022 року.

Суд звертає увагу, що незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), в розумінні абзацу 13 статті 1 Закону №2235-III, є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Відтак, обов`язковою передумовою для визнання причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежною від особи, є факт звернення/прийняття клопотання такої особи уповноваженим органом держави її громадянства, в даному випадку російської федерації.

Доказів того, що з дати реєстрації позивача громадянином України, тобто з 21.07.2020 року і до початку вторгнення російської федерації в Україну 24.02.2022 року, позивач звертався до дипломатичних (консульських) представництв російської федерації в Україні не надано. Зі змісту позову вбачається, що позивач мала намір здійснити таке звернення у березні 2022 року.

Суд звертає увагу, що у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що до лютого 2022 року ОСОБА_1 намагалася потрапити на прийом до Генерального консульства рф в м. Харкові для ініціювання питання виходу з громадянства, була записана на прийом на 27.09.2021 року та на 12.10.2021 року, однак заплановані візити не відбулися через запровадження карантинних обмежень внаслідок COVID-19.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин, який постановою КМУ від 19 серпня 2022 року № 928 продовжено до 31 грудня 2022 року.

Позивачем надано до суду копії скріншотів, якими підтверджено, що ОСОБА_1 записувалася на прийом до консульства російської федерації в м. Харкові на 27.09.2021 року та на 12.10.2021 року. Проте, позивачем жодними доказами не підтверджено того, що консульство російської федерації в м. Харкові не здійснювало прийом громадян у вказані дати та у інший час з причин введення на території України карантинних обмежень через поширення COVID-19, та того, що 27.09.2021 року та 12.10.2021 року позивач зверталась до консульства рф з питань припинення іноземного громадянства, проте їй було відмовлено в прийомі та розгляді її питання через введення карантину.

При цьому, позивачем також не надано доказів того, що до 24 лютого 2022 року нею було надіслано до уповноваженого органу держави її громадянства клопотання / заяви про припинення іноземного громадянства за допомогою поштового зв`язку або електронною поштою (скріншоти, електронні роздруківки, ін. докази).

Крім того, позивачем (його представником) не зазначено жодних об`єктивних та обґрунтованих причин неможливості звернення і після початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну із відповідною заявою про припинення громадянства російської федерації до дипломатичного (консульського) представництва російської федерації, яке може бути розташоване на території будь-якої держави.

У відповіді на відзив представник позивача також зазначив, що припинити громадянство рф шляхом звернення до дипломатичних представництв на території інших країн (не рф та України) ОСОБА_1 не могла, оскільки для цього необхідно подати документ, що підтверджує дозвіл уповноваженого органу іноземної держави на проживання в цій державі.

Суд не приймає до уваги в якості доказу таких тверджень надані разом з відповіддю на відзив копії листування (скріншоти) певних осіб з іноземними державними установами з подібних питань, оскільки такі документи не підтверджують того, що ОСОБА_1 зверталась до відповідних уповноважених органів щодо припинення громадянства російської федерації, та жодним чином не стосуються позивача.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що процедура відмови від громадянства російської федерації, яка має бути врегульована відповідним законодавством саме зазначеної держави, була скасована.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вчинялися необхідні дії задля припинення громадянства російської федерації (звернення до відповідних органів рф та отримання відмови, не отримання відповіді).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на недоведеність позовних вимог належними, допустимими та достовірними доказами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.