Справа № 520/13802/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.

05 грудня 2022 р. Справа № 520/13802/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а р о в и в:

27.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.06.2021 № 301о/с (по особовому складу) про переміщення майора поліції ОСОБА_1 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області та звільнення його з посади заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- поновити його на посаді заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області з 29.06.2021;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ГУ НП в Харківській області), на його користь, різницю між грошовим забезпеченням поліцейського (заробітною платою) за посадами заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення та старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області з 29.06.2021 по день поновлення на посаді.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що наказ начальника ГУ НП в Харківській області від 29.06.2021 № 301о/с про його переміщення на посаду старшого дільничного офіцера поліції не відповідає вимогам закону, оскільки застосування п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII в редакції що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) можливо виключно у разі переміщення особи на рівнозначну посаду.

Позивач вказує, що посади начальника автотранспортного відділення та старшого дільничного офіцера поліції не є рівнозначними, оскільки остання не є керівною, фактично нижчою за кваліфікацією, з меншим розміром посадового окладу (2.500 грн проти 2.620 грн) та надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (45% проти 60%) й територіальною юрисдикцією. Позивач вважає, що за наслідками порівняння рівнозначності посад начальника АТВ та старшого дільничного офіцера поліції можливо дійти висновку, що територіальна юрисдикція, функціональні обов`язки, розмір грошового забезпечення, ступень підпорядкованості, граничні спеціальні звання, не є тотожними чи навіть подібними, а навпаки вказані посади, відповідно є по відношенню одна до одної вищою (керівною) та з меншим обсягом роботи. Також позивач зазначає, що подання відповідача про його переміщення на посаду старшого дільничного офіцера поліції взагалі не містить належних обґрунтувань. Позивач вважає, що оспорювань ним рішення відповідача є нічим іншим як повторним притягненням його до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ НП в Харківській області, заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , зазначив, що у період з 31.08.2020 по 29.09.2020 Управлінням внутрішнього аудиту Національної поліції України було проведено плановий внутрішній аудит оцінки діяльності центру забезпечення ГУ НП в області, за результатами якого були встановлені порушення з боку керівництва центру забезпечення ГУ НП. Зазначене свідчить про неналежну організацію роботи підпорядкованого підрозділу з боку ОСОБА_1 та відсутність його дійового контролю за діями підлеглих. Зазначені прогалини в організації службової діяльності підпорядкованого підрозділу призвели до значних порушень, що виразилися у неналежному виконанні службових обов`язків. Це стало можливим в наслідок відсутності у ОСОБА_1 належного досвіду роботи на керівних посадах та має значний досвід роботи в підрозділах превентивної діяльності. Оскільки мала місце нагальна потреба в комплектуванні досвідченими фахівцями служби дільничних офіцерів поліції, позивача наказом начальника ГУ НП в Харківській області № 301 о/с від 29.06.2021, на підставі подання заступника начальника ГУ НП в Харківській області, переміщено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, яка є рівнозначною посаді, яку обіймав позивач.

Відповідач посилається на те, що Законом № 580-VIII не передбачено поширення дії Закону України «Про державну службу» на поліцейських. Єдиним критерієм, встановленим Законом № 580-VIII, за яким посади поділяються на вищі та нижчі, є граничні спеціальні звання для тієї чи іншої посади. Відповідач також зауважив, що до складу грошового забезпечення входить не лише посадовий оклад, але й оклад за спеціальним званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, тощо, а тому різниця у посадових окладах у 120 грн. не може сприйматись як нерівнозначність грошового забезпечення за вищевказаними посадами. Фактично розмір грошового забезпечення позивача після переміщення збільшився на 712 грн в місяць. Граничні спеціальні звання за посадою, яку обіймає позивач на теперішній час і за посадою, яку він обіймав до видання оскаржуваного наказу однакові. Отже переміщення позивача на рівнозначну посаду за п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII здійснено та підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи) відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ..

Судове рішення вмотивовано тим, що приймаючи спірний наказ відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, оскільки підставою для переведення позивача була ініціатива прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції у зв`язку з більш ефективною службою, виходячи з інтересів служби, що відповідає приписам частини восьмої ст. 65 Закону № 580-VIII.

Судом зазначено, що у відповідача були необхідні передбачені законом повноваження, які дозволяли здійснити таке переміщення, а посада, на яку був переміщений позивач є рівнозначною, оскільки за нею передбачене таке ж спеціальне звання поліції. А розмір посадового окладу , обсяг обов`язків та повноважень за посадою, юрисдикція органу поліції не встановлені Законом № 580-VIII як критерії оцінки рівнозначності посад.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що у порушення вимог Конституції України та ст. 65 Закону № 580-VIII, без його згоди та/або висновку атестації, чи скорочення штатів, оспорюваним наказом начальника ГУ НП в Харківській області протиправно переміщено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області з посади заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області, які явно не є рівнозначними. Вважає, таке переміщення нічим іншим, як повторним притягненням до дисциплінарної відповідальності позивача за одне й те саме правопорушення. Вважає оскаржуване рішення суду вимогам матеріального та процесуального права, оскільки судом не повно з`ясовані всі обставини, що мають значення для , а ряд висновків, викладених у рішенні не відповідають фактичним обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу позивача фактично аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з огляду на наступне.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 з листопада 2015 року проходить службу в Національній поліції (раніше - міліції (з серпня 1999 року по листопад 2015 року), з 11.02.2020 відповідно до наказу начальника ГУ НП від 11.02.2020 № 31о/с перебував на посаді заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення центру забезпечення ГУ НП.

З 31.08.2020 по 29.09.2020 Управлінням внутрішнього аудиту Національної поліції України було проведено плановий внутрішній аудит оцінки діяльності центру забезпечення ГУ НП в області.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 16.10.2020 № 1993 призначено службове розслідування за фактами. Викладеними в аудиторському звіті від 29.09.2020 № 14.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 16.11.2020 № 826 до заступника начальника ЦЗ начальника АТВ ЦЗ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

23.06.2021 року відповідачем погоджене подання про переміщення на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 .

В поданні зазначено про прогалини в організації службової діяльності підпорядкованого позивачу підрозділу, які призвели до значних порушень, що виразилися у неналежному виконанні службових обов`язків у наслідок відсутності у ОСОБА_1 належного досвіду роботи на керівних посадах. Також зазначено, що позивач має значний досвід роботи в підрозділах превентивної діяльності і за весь час служби за вказаним напрямком службової діяльності він характеризувався з позитивного боку, як відповідальний та дисциплінований працівник.

Також зазначено, що на теперішній час є нагальна потреба в комплектуванні досвідченими фахівцями служби дільничних офіцерів поліції і тривалий час залишається вакантною посада старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 29.06.2021 № 301 о/с майора поліції ОСОБА_1 , переміщено згідно з п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, звільнивши його з посади заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення ГУ НП в Харківській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються відповідно до Закону № 580 VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII).

Згідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;

за ініціативою поліцейського;

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;

у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський:

у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей;

за ініціативою поліцейського;

як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, на денну форму навчання, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 Закону № 580-VIII).

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності (ч.ч. 10-11 ст. 65 Закону № 580-VIII).

Аналіз положень п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VІІІ дає підстави для висновку, що її застосування можливе виключно в разі переміщення особи на рівнозначну посаду.

При цьому частиною 2 ст. 65 Закону № 580-VІІІ унормовано, що посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст. 59 Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року № 1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.12.2016 року № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідач доводить, що рівнозначними, у розумінні Закону України «Про Національну поліцію», є посади, для зайняття якої передбачено одне і те саме спеціальне звання поліції. Як зазначає відповідач, обом посадам відповідає звання «капітан поліції», у зв`язку з чим ці посади є рівнозначними. Водночас визначення рівнозначної посади, наведене в Законі України «Про державну службу» до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, адже на поліцейський дія вказаного закону не поширюється.

Колегія суддів зазначає, що Закон № 580-VІІІ є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а, відтак, у цьому спорі застосуванню мають підлягати норми спеціального законодавства. В цьому випадку спеціальний Закон № 580-VІІІ встановлює підстави переміщення, які зазначені у частині першій ст. 65 цього Закону та порядок переміщення, який визначає за чиєю ініціативою таке переміщення відбувається. Таке переміщення може відбуватися - за ініціативою поліцейського або ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення (ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII).

Проте Закон 580-VIII не врегульовує питання рівнозначності посад.

Закон № 580-VІІІ, який є спеціальним у спірних правовідносинах, не містить визначення поняття «рівнозначна посада». З урахуванням положень ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VІІІ, згідно з якою служба в поліції є державною службою особливого характеру, колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування, у даному випадку положення Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII в редакції Закону № 117-IX від 19.09.2019 року, що набрав чинності з 25.09.2019 року, і інших).

Визначення рівнозначної посади міститься в Законі № 889-VIII. Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 цього Закону рівнозначна посада означає посаду державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців (ч. 1 ст. 6 Закону № 580-VІІІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 580-VІІІ встановлюються такі категорії посад державної служби:

1) категорія «А» (вищий корпус державної служби) - посади:

Керівника Апарату Верховної Ради України та його заступників;

керівника апарату (секретаріату) постійно діючого допоміжного органу, утвореного Президентом України;

Державного секретаря Кабінету Міністрів України та його заступників, державних секретарів міністерств;

керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників;

керівників апаратів Конституційного Суду України, Верховного Суду, вищих спеціалізованих судів та їх заступників, керівників секретаріатів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та їх заступників, Голови Державної судової адміністрації України та його заступників;

керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, та їх заступників;

2) категорія «Б» - посади:

керівників та заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення;

керівників державної служби у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення;

керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів;

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону № 580-VІІІ встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б».

З огляду на це, колегія суддів зазначає, що посади державної служби поділяються на категорії: «А» (вищий корпус держслужби, так звані «перші» керівники); «Б» (заступники керівників держорганів, керівники структурних підрозділів, територіальних органів); «В» інші посади, не віднесені до категорій «А» і «Б».

Визначення підкатегорій посад державної служби та прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 4 ст. 6 Закону № 580-VІІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2020 року № 16 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року № 15, якими оновлено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів, а також визначено перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій.

Систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції (ч. 1 ст. 13 Закону № 580-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 580-VІІІ територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

ГУ НП в Харківській області є територіальним органом Національної поліції України в Харківській області, повноваження якого поширюється на територію Харківської області. Основними завданнями відомства є забезпечення безпеки, прав і свобод громадян, припинення і розкриття злочинів, охорона громадського порядку.

Харківське районне управління поліції № 1 (в склад якого входить відділ поліції № 2) є структурним підрозділом ГУ НП в Харківській області і виконує фактично аналогічні завдання. Положення ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області, затверджене наказом ГУ НП в Харківській області від 05.02.2021 року № 229.

Наказом № 88 від 17.01.2019 року ГУ НП в Харківський області, затверджено Положення про Центр забезпечення ГУ НП в Харківський області.

Відповідно до вказаного Положення Центр забезпечення є структурним підрозділом ГУ НП в Харківській області, який утворений з метою комунально-експлуатаційного забезпечення функціонування будівель і споруд, обслуговування та ремонт будинків, організації пропускного режиму до адміністративних приміщень, здійснення автотранспортного забезпечення службової діяльності ГУ НП, організації та забезпечення діяльності спеціальних майданчиків ГУ НП в Харківській області для зберігання транспортних засобів та інше.

Начальником ГУ НП в Харківський області 04.03.2020 року затверджено функціональні обов`язки заступника начальника Центру забезпечення начальника автотранспортного відділення Головного управління Національної поліції в Харківський області.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що посада заступника начальника Центру забезпечення ГУ НП в Харківський області відноситься до категорії «Б» посад державної служби, в той час як посада «старший дільничний офіцер поліції», як така, що не віднесена до категорій «А» і «Б», відноситься до категорії «В». Отже, посада «старший дільничний офіцер поліці» є нижчою посадою по відношенню до посади «заступника начальника Центру забезпечення ГУ НП в Харківський області».

Відповідно до розділу ІV «Управління, відділи, відділення поліції» Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказом НП України від 04.12.2015 року № 142, граничне спеціальне звання «старшого дільничного офіцера поліції» «капітан поліції». В свою чергу, посаді «заступник начальника центра» відповідає граничне спеціальне звання «майор поліції» (розділ VІ «Установи та заклади Національної поліції»).

Також, колегія суддів зазначає, що посадовий оклад заступника начальника Центру забезпечення ГУ НП в Харківський області складає 2.620 грн, а посадовий оклад старшого дільничного офіцера поліції у відділі 2.500 грн.

Колегія суддів зазначає, що переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту.

Законом № 580-VIII встановлені підстави переміщення поліцейського та осіб, які можуть ініціювати переміщення, проте цим законом не встановлено, чи вимагається згода поліцейського на таке переміщення.

Беручи до уваги, що Законом № 580-VIII не урегульовано питання щодо порядку переміщення поліцейського на рівнозначну, вищу або нищу посаду, у цій частині до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні положення трудового законодавства.

Статтею 32 КЗпП України встановлено можливість переведення на іншу роботу (посаду), у тому числі у межах однієї установи, тільки за згодою працівника, за винятком тимчасового переведення та в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, можливо за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення.

Така правова позиція в тотожних за змістом правовідносинах була викладена Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 року у справі № 420/5192/18, від 11.08.2020 року у справі № 620/2624/19, від 30.09.2020 року у справі № 640/20160/18.

Як вбачається з матеріалів справи згоди на переміщення позивач не давав та в ході розгляду цієї справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень таке твердження не спростовано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових висновків про законність оскаржуваного позивачем ОСОБА_1 наказу ГУ НП в Харківській області від 29.06.2021 року № 301 о/с про його переміщення. Відтак, означений наказ підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на попередній посаді з дати звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпПУ, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 в частині, якою позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між грошовим забезпеченням за посадами «старшого дільничного офіцера поліції» та «заступника начальника центра», оскільки згідно із довідками відповідача (а.с. 50, 51) та розрахунковими листами (а.с. 59, 60) розмір грошового забезпечення позивача за посадою «старший дільничний офіцер поліції» складає 14.784,97 грн, а за посадою «заступника начальника Центру забезпечення начальника автотранспортного відділення Головного управління Національної поліції в Харківський області» - 14.062,05 грн. Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивач з 29.06.2021 року виконував нижчеоплачувану роботу.

Колегія суддів зазначає, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч.ч 1 і 2 ст. 94 Закону № 580-VIII).

Зменшення з 29.06.2021 року посадового окладу позивача ОСОБА_1 (з розміру 2.620 грн до розміру 2.500 грн) за рахунок надбавок, премії, індексації грошового забезпечення позивача не призвело до зниження його загального розміру.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1 і 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня2021 року скасувати в частині, якою судом відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 про: - визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29 червня 2021 року № 301о/с (по особовому складу) про переміщення майора поліції ОСОБА_1 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області та звільнення його з посади заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області; - поновлення його на посаді заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області з 29 червня 2021року, з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих вимог.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29 червня 2021 року № 301о/с (по особовому складу) про переміщення майора поліції ОСОБА_1 на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника центру - начальника автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області з 29 червня 2021року.

Постанову у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустити до негайного виконання.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц