Справа № 380/7072/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7072/20
РІШЕННЯ

за наслідками провадження

за нововиявленими обставинами

01 грудня 2022 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву Відділу примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом до ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов,-

в с т а н о в и в:

Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернулося до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов.

Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7072/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Романа Н.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2020 ВП № 62101140. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в користь ОСОБА_1 840,80 грн. судових витрат у вигляді сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7072/20 без змін.

13.10.2022 відповідачем було подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (вх. №64771). Заявник значив, що підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у справі №380/7072/20 було встановлення того факту, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№48908998 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасована постановою Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 у справі №1-3241/11 як протиправна. Водночас, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2022 по справі №2-3241/11 постанову Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 скасовано, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22.09.2020, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено залишено без змін. Тобто рішення Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 у справі №2-3241/11, яке стало підставою для ухвалення рішення від 22.07.2021 у справі №380/7072/20 на даний час скасоване, тому наявні усі підстави для перегляду рішення суду від 22.07.2021 за нововиявленими обставинами та скасування рішення, з ухваленням по справі нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою судді від 18.10.2022 заяву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом до ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов залишено без руху.

26.10.2022 надійшло клопотання на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху.

Судом призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом (повідомленням) сторін.

Позивачем ОСОБА_1 у справі не надано до суду будь-яких доказів чи письмових заяв по суті справи.

На підставі ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, однак до суду не прибули.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 КАС України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви про перегляд судового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду питання про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 4 ст. 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам адміністративного процесу; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

В той же час необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З урахуванням наведеного перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 99901/400/20.

Розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд встановив, що на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області стягувачем ПАТ «ВіЕс Банк» пред`явлено виконавчий лист № 2-3241/11, виданий 10.09.2014 Франківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») заборгованість по кредитному договору №КF 45482 від 07.11.2007 в сумі 967385 доларів 25 центів США, що станом на 14.11.2013 згідно курсу НБУ становить 7732310,30 грн., та судовий збір з розгляду даної справи в сумі 1700,00 грн.

Державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 (далі - Закон України «Про виконавче провадження» № 606) 05.10.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 3 постанови зазначено, що у відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку невиконання рішення у строк для самостійного виконання, його буде виконано у примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору.

Згідно п. 2 вказаної постанови боржнику слід було виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

30.10.2015 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 773401,03 грн. на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем здійснено звернення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення пл. 84 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Торги з реалізації предмета іпотеки відбулись 23.07.2016, кошти від реалізації надійшли на депозитний рахунок 05.08.2016 та розподілені згідно ст.ст. 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій).

В подальшому на адресу відділу 14.08.2019, 30.01.2020 та 06.02.2020 від боржника ОСОБА_1 надходили заяви про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, листом ПАТ «Таскомбанк», що є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк», від 07.05.2020 № 10209/70, повідомлено державного виконавця, що заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому документу № 2-3241/11 від 10.09.2014 відсутня.

В зв`язку з чим державним виконавцем відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон України «Про виконавче провадження» № 1404) 14.05.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

18.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62101140 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48908998 від 30.10.2015.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7072/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Романа Н.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2020 ВП № 62101140. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі №380/7072/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 380/7072/20 без змін.

Приймаючи рішення у справі № 380/7072/20 та скасовуючи постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Романа Н.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2020 ВП № 62101140, суд виходив з таких обставин.

ПАТ «Таскомбанк», що є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк», листом від 07.05.2020 № 10209/70 повідомило державного виконавця, що заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому документу № 2-3241/11 від 10.09.2014 відсутня в зв`язку з звільненням боржника від обов`язку погашення залишку заборгованості по кредитному договору. З урахуванням відомостей, викладених у такому листі, державним виконавцем 14.05.2020 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 48908998 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в якій, зважаючи на неповне стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 48908998, вирішено виділити в окреме виконавче провадження постанову від 30.10.2015 про стягнення виконавчого збору ВП № 48908998.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час така постанова про закриття виконавчого провадження ВП № 48908998 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 в справі № 2-3241/11 як протиправна.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Зважаючи на той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №62101140 від 18.05.2020 прийнята державним виконавцем у зв`язку з прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 48908998 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а така скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 в справі № 2-3241/11, то на даний час відсутні підстави для виділення в окреме виконавче провадження постанови від 30.10.2015 про стягнення виконавчого збору ВП № 48908998.

А, отже, така постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №62101140 від 18.05.2020 є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, підставою для скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Романа Н.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2020 ВП № 62101140 слугував факт наявності постанови Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 у справі № 2-3241/11. Вказаною постановою суд апеляційної інстанції ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22.09.2020 скасував та постановив нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця (в порядку ст. 447 ЦПК України) у цивільній справі №2-3241/11 задовольнив частково. Визнав протиправною та скасував постанову про закінчення виконавчого провадження №48908998 від 14.05.2020, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. В задоволенні інших вимог відмовив.

Поміж тим, судом встановлено, що постановою Верховного Суду у справі №2-3241/11 від 28.09.2022 касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 скасовано, а ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 22.09.2020 залишено в силі.

Тобто, підставою для ухвалення рішення у справі №380/7072/22 стало рішення у справі №2-3241/11 від 28.09.2022, яке згодом було скасовано судом касаційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами є, крім іншого, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, в адміністративній справі № 380/7072/20 наявні нововиявлені обставини.

Таким чином, оскільки постанова Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 у справі № 2-3241/11 скасована, то постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Романа Н.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2020 ВП № 62101140 є правомірною, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову позивача в цій частині.

Інші обставини в справі 380/7072/20 не переглядаються.

Частиною 4 ст. 368 КАС України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Частиною 1 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; приймає постанову - якщо переглядалася постанова; постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала.

Відтак, з урахуванням наведеної норми, у разі скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення у випадку, якщо переглядалося рішення суду.

Таким чином, за результатами розгляду заяви представника Відділу примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 22.07.2021 року у справі №380/7072/20, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, а саме: скасування за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 №380/7072/20 (з урахуванням постанови Верховного Суду №2-3241/11 від 28.09.2022) та ухвалення по справі № 380/7072/20 нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов слід відмовити повністю.

Враховуючи той факт, що судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодуванню на його користь не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, 368, 369, 371, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

заяву представника Відділу примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов задовольнити.

Скасувати за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 №380/7072/20 (з урахуванням постанови Верховного Суду №2-3241/11 від 28.09.2022).

Ухвалити у справі №380/7072/20 нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними і скасування постанов відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.12.2022.

Суддя Потабенко В.А.