Справа № 640/3854/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3854/19 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Аліменка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання вимог п.43.5 ст.43 ПК України, а саме, не підготування висновку про повернення надмірно сплачених сум грошових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб в сумі 47546,09 грн та не подання його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- зобов`язати відповідача підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ТОВ «Технобуд» р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа-Банк» з карточки земельного податку з юридичних осіб за кодом платежу 00 надміру сплачених грошових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб в сумі 47546,09 грн та подати його для виконання до відповідної державної казначейської служби.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем неправомірно задекларовано зменшення податкового зобов`язання за період з 1 січня по 14 червня 2017 року, а сума 47546,09 грн виникла внаслідок неправомірного коригування попередніх податкових періодів і не відповідає поняттю надміру сплачених грошових зобов`язань, тому не можt бути повернута у порядку ст.43 ПК України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідачем не було проведено камеральної перевірки ТОВ «Технобуд» після отримання його заяви про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань і не прийняв відповідного рішення про її проведення у встановлений ПК України строк, тому контролюючий орган мав підготувати висновок про повернення таких коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В силу п.3 ч.1 ст.311 КАС України, беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Технобуд» є платником земельного податку з юридичних осіб, яке самостійно визначило суму грошового зобов`язання з вказаного податку подавши до контролюючого органу податкові декларації за 2017 та 2018 рік (а.с.22-24, 30-34).

Задекларовані позивачем суми податку були ним самостійно зменшенні в результаті подання уточнюючих декларації з плати за землю за 2017, 2018 роки (а.с.25-27, 35-38).

У зв`язку з уточненням грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб у позивача виникла переплата з вказаного податку в сумі 47546,09 грн, позивач звернувся до ГУ ДФС у м.Києві (правонаступником якого є ГУ ДПС у м.Києві) із заявою вих.№24/09 від 24.09.2018 про повернення вказаної переплати за кодом платежу 00 на розрахунковий рахунок підприємства НОМЕР_2 в ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023 (а.с.15).

Листом від 03.10.2018 № 75335/10/26-15-12-09-18 ГУ ДФС у м.Києві повідомило позивача, що відповідно до інформаційних ресурсів ДФС України, в інтегрованій картці платника податку, станом на 01.10.2018, обліковується переплата по земельному податку з юридичних осіб в сумі 47546,09 грн, яка утворилась у зв`язку з тим, що позивачем у податковій декларації по земельному податку за період з січня по 14.06.2017, задекларовано зменшення податкового зобов`язання, згідно витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, що виданий ГУ Держгеокадастром у м. Києві від 14.06.2018 № 1960/86-17, однак, повернення на розрахунковий рахунок надмірно сплачених сум земельного податку з юридичних осіб, що виникла внаслідок зменшення задекларованих зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб, можливе лише після приведення декларацій у відповідність до витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки (а.с.16-17).

Вважаючи, що відповідач безпідставно не вчинив передбачених законодавством дій, спрямованих на повернення надміру сплачених платежів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач виконав всі передбачені законом вимоги з метою повернення надміру сплачених до бюджету грошових зобов`язань.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом (пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України).

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені ст.43 ПК України.

Пунктом 43.1 ст.43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.2 ст.43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з п.43.3 та п.43.4 ст.43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Так, п.43.5 ст.43 ПК України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п.43.6 ст.43 ПК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Таким чином, умовами повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є відсутність у платника податків податкового боргу і подання до контролюючого органу відповідної заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Факт наявності в інтегрованій картці позивача переплати в сумі 47546,09 грн визнається відповідачем, що прямо відображено в листі від 03.10.2018 №75335/10/26-15-12-09-18 (а.с.16-17), при цьому позивач подав відповідну заяву про повернення надміру сплачених коштів вих.№24/09 від 24.09.2018, в якій вказав суму переплати та номер рахунку в банку для перерахування коштів.

Наведене є підставою для формування контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Норми законодавства, що регулюють порядок повернення надміру сплачених сум, не визначають будь-яких інших умов, зокрема приведення податкових декларацій у відповідність до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, норми законодавства.

При цьому, у випадку сумнівів щодо правомірності самостійного зменшення позивачем грошових зобов`язань, контролюючий орган не позбавлений права проведення перевірки підприємства у відповідності до положень податкового законодавства.

В той же час, лист від 03.10.2018 №75335/10/26-15-12-09-18 не містить визначених підстав для відмови у поверненні помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків, якими є наявність у такого платника непогашеної заборгованості перед бюджетом.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищевикладеного, невідповідність висновків у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови складено 01 листопада 2022 року

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

В.О.Аліменко