Справа № 640/13583/22
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Київ №640/13583/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві (далі-відповідач), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві в частині незарахування пільгової вислуги років полковнику міліції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні Головного управління за посадою заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільненого на підставі наказу Головного управління МВС України в місті Киві від 06.11.2015 №1026 о/с до його календарної вислуги років вислугу у пільговому обчисленні та до стажу служби в Міністерстві Внутрішніх справ України;

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві в частині незарахування полковнику міліції, ОСОБА_1 , додатково до вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні), час навчання у цивільному вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: 2 роки, 4 місяці, 25 днів.

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві зарахувати пільгову вислугу років полковнику міліції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні Головного управління за посадою заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільненого на підставі наказу Головного управління МВС України в місті Киві від 06.11.2015 №1026 о/с до його календарної вислуги років вислугу у пільговому обчисленні та до стажу служби в Міністерстві Внутрішніх справ України.

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві зарахувати полковнику міліції, ОСОБА_1 , додатково до вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні), час навчання у цивільному вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: 2 роки, 4 місяці, 25 днів;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві оформити всі необхідні документи, передбачені діючим законодавством для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 та подати їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення мені, ОСОБА_1 , пільгової пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 01.09.1992 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в Міністерстві Внутрішніх Справ України. На день звільнення вислуга років в календарному обчисленні в органах внутрішніх справ складає 15 років 09 місяців 01 день, у пільговому обчисленні вислуга років складає 22 роки 07 місяців 14 днів. Позивачем вказано, що загальна вислуга років, на час звільнення 06.11.2015 з органів внутрішніх справ, у календарному обчислені з врахуванням пільгової вислуги років складає 22 роки 07 місяців 14 днів. На думку позивача, вказане підтверджує, що останній має право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Також зазначено, що позивачу було присвоєно перше офіцерське звання ''лейтенант'' менше, ніж за п`ять років після закінчення вищого навчального закладу, то на думку останнього період його навчання до прийняття на службу в 1999 році має бути зараховано до вислуги років в половинному розмірі, а саме: 2 роки, 4 місяці, 25 днів.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, у відповідь на яку повідомлено позивача про неможливість здійснення перерахунку вислуги років, а також оформлення документів для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідних документів для призначення пенсії.

Позивач з такими діями відповідача не погоджується та стверджує, що для набуття ним права на призначення пенсії за вислугу років враховується, як календарна вислуга, так і пільгова, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі та запропоновано відповідачу протягом 15 днів надати відзив на позовну заяву.

Станом на момент прийняття рішення у справі, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, та не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з послужного списку архівної особової справи, виданого Заступником начальника відділу управління кадрового забезпечення ГУ національної поліції у м. Києві ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ:

дільничний інспектор міліції в період 08.09.1999 -13.04.2000, наказ ГУМВС України в м. Києві від 08.09.1999 №321 о/с;

оперуповноважений в період 13.04.2000- 31.10.2001, наказ ГУМВС України в м. Києві від 13.04.2000 №138 о/с;

оперуповноважений в період 31.10.2001- 16.04.2003, наказ ГУМВС України в м. Києві від 31.10.2001 №375 о/с;

старший оперуповноважений в період 16.04.2003 -01.10.2003, наказ ГУМВС України в м. Києві від 16.04.2003 №116 о/с;

оперуповноважений в особливо важливих справах в період 01.10.2003-24.11.2003, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.10.2003 № 321 о/с;

оперуповноважений в особливо важких справах в період з 24.11.2003 - 01.03.2004, наказ ГУМВС України в м. Києві від 24.11.2003 № 393 о/с;

старший оперуповноважений в особливо важливих справах в період 01.03.2004 -08.09.2006, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.03.2004 №66 о/с;

заступник начальника відділу в період 08.09.2006 -01.11.2007, наказ ГУМВС України в м. Києві від 08.09.2006 №281 о/с;

заступник начальника відділу в період 01.11.2007 - 01.08.2008, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.11.2007 №768 о/с;

начальник відділу в період 01.08.2008-26.04.2010, наказ ГУМВС України в м. Києві від 01.08.2008 №737 о/с;

заступник начальника управління-начальник відділу в період 26.04.2010-18.11.2010, наказ МВС України від 26.04.2010 №719 о/с;

заступник начальника відділу в період 18.11.2010-09.04.2011, наказ МВС України від 18.11.2010 №719 о/с;

головний оперуповноважений інспектор в період з 09.04.2011 -15.07.2011, наказ МВС України від 28.04.2011 №532 о/с;

начальник управління в період 15.07.2011-12.12.2012, наказ МВС України в Сумській області від 27.07.2011 №135 о/с;

в період 12.12.2012 -24.10.2013 у розпорядженні УМВС України в Сумській області, наказ УМВС України в Сумській області від 27.07.2011 №135 о/с;

заступник начальника в період 21.03.2014 - 08.10.2014, наказ МВС України від 21.03.2014 №371 о/с;

в період 08.10.2014 -08.10.2014 у розпорядженні Головного управління МВС України в місті Києві, наказ ГУМВС України в м. Києві від 26.08.2014 №782 о/с;

заступник начальника управління в період 08.10.2014-26.03.2015, наказ ГУМВС України в м. Києві від 08.10.2014 №993 о/с;

в період 26.03.2015-06.11.2015 у розпорядженні Головного управління МВС України в місті Києві, наказ ГУМВС України в м. Києві від 26.03.2015 №234 о/с

Наказом ГУМВС України в місті Києві від 06.11.2015 №1026 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України згідно з підпунктом „г" (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06.11.2015.

Вислуга років станом на 06.11.2015 становить: календарна - 15 років 09 місяців 01 днів, у пільговому обчисленні - 22 роки 07 місяців 14 днів.

Позивач звернувся із заявою від 24.12.2021 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві з заявою, в якій просив:

- зарахувати пільгову вислугу років полковнику міліції ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні Головного управління за посадою заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю, звільненого на підставі наказу Головного управління МВС України в місті Киві від 06.11.2015 №1026 о/с до його календарної вислуги років вислугу у пільговому обчисленні та до стажу служби в Міністерстві Внутрішніх справ України;

- додатково зарахувати полковнику міліції, ОСОБА_1 , до вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) час навчання у цивільному вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: 2 роки, 4 місяці, 25 днів.

- оформити всі необхідні документи, передбачені діючим законодавством для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 та подати їх до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення ОСОБА_1 , пільгової пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в м. Києві у відповідь на звернення позивача, листом від 11.02.2022 №1/180-1д повідомило позивача, що зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні час перебування його у розпорядженні Головного управління МВС України в місті Києві нормативними документами не передбачено. Повідомлено позивача, що станом на 06.11. 2015 вислуга років в органах внутрішніх справ складала в календарному обчисленні - 15 років 09 місяців 01 день. Зазначено, що вказані обставини унеможливлюють здійснення перерахунку вислуги років, а також оформлення документів та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон №2262-ХІІ.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 pоку № 2262-XII (далі по тексту - Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів (частина 1 статті 1-1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ).

У відповідності до пункту «а» частини 1 статті 1-2 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Положеннями статті 17-1 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 та від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 зазначив щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

З урахуванням наведеного, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження військової служби визначається за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 (далі по тексту - Постанова № 393, в редакції, чинній на час проходження військової служби) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту.

Пунктом 2 Постанови №393 передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за результатами навчання ОСОБА_1 в Національному аграрному університеті (Національний університет біоресурсів та природокористування України) з 01.09.1992 по 21.06.1997 здобув базову вищу освіту, за результатами якої отримав диплом освітньо - кваліфікаційного рівня спеціаліст за спеціальністю «землевпорядкування».

Також вбачається, що позивачу було присвоєно перше офіцерське звання ''лейтенант'' менше, ніж за п`ять років після закінчення вищого навчального закладу, а саме, наказом МО України №407 від 20.08.1997, то період його навчання до прийняття на службу в 1999 році має бути зараховано до вислуги років в половинному розмірі.

Наведене в сукупності свідчить про те, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

В свою чергу, слід наголосити, що основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а, у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 620/1837/20, в яких зазначено, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Проаналізувавши зміст та співвідношення норм Закону №2262-ХІІ та Постанови Уряду №393 під час перегляду в порядку касаційного провадження адміністративної справи №805/3923/18-а Верховний Суд (постанова від 03.03.2021) дійшов наступного висновку: «...основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку... Отже, є необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.».

При цьому Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17.

Надаючи оцінку наведеним висновкам Верховний Суд під час розгляду іншої справи з даної категорії спорів зазначив у тексті своєї постанови від 14.04.2021 №480/4241/18 наступне: «таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону N 2262-XII і положенням цього Закону не суперечить».

Крім того, у своїй постанові від 14.04.2021 Верховний Суд зазначив, що «статтею 1 Закону №2262-XII передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Таким чином, Закон №2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII».

За наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки: 1. В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). 2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393. При цьому, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-XII.

Тобто, на момент розгляду відповідачем звернення позивача з питання оформлення пакету документів для призначення пенсії за вислугу років Верховним Судом була сформована нова практика щодо пільгового обчислення вислуги років.

Крім того, схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.11.2022 у справі №620/6139/20, від 28.09.2022 у справі №813/1263/18, від 27.07.2022 у справі №766/4549/17.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві щодо відмови у зарахуванні зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до його календарної вислуги років вислугу років у пільговому обчисленні.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до його календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до його календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві необхідні документи для призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.