Справа № 300/4111/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2022 р. справа № 300/4111/22
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 12.07.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Втім відповідач, за наслідками розгляду коментованої заяви, протиправно, в порушення норм чинного законодавства, прийняв рішення про відмову у призначенні і виплаті їй пенсії за віком, з підстав відсутності у останньої необхідного стажу (не менше 15 років), у зв`язку із не зарахуванням (виключенням) із загального трудового стажу позивача періоду роботи з 10.05.1978 по 11.10.1988. Оскаржувану відмову Управління мотивувало недотримання порядку оформленні трудової книжки, зокрема, дата заповнення дубліката трудової книжки свідчить про її заповнення 05.04.2021, а записах №№1-3 в частині відомостей про наказ про прийняття на роботу датовані 10.05.1978, тобто в термін більше тижня, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (надалі по тексту також Інструкція №58).
Позивач, посилаючись на підпункти 5.1-5.3 Інструкції №58, стверджує, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень). Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Таким чином, законодавством чітко передбачено у разі втрати трудової книжки, дублікат трудової книжки видається за останнім місцем роботи. Оскільки відновлення (оформлення дублікату) трудової книжки позивачу здійснювалось у 2021 році, а на цей час її останнім місцем роботи було КП "Багатогалузеве комунальне підприємство", тому ОСОБА_1 звернулась за останнім місцем роботи, як то передбачено Інструкцією №58 за видачею дубліката трудової книжки.
Таким чином позивач вважає наявність відповідних записів у дублікаті трудової книжки щодо спірного періоду роботи належним і допустимим доказом на підтвердження її трудового стажу, який підлягає врахуванню відповідачем при призначенні пенсії за віком. З урахуванням вказаного дії відповідача 1 щодо відмови у призначенні пенсії, на переконання ОСОБА_1 , є протиправними, у зв`язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі.
За наслідками виконання позивачем ухали про залишення позовної заяви без руху від 18.10.2022 (а.с.18-19, 22-34), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 31.10.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.35-36).
Відповідач 2 не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у ОСОБА_1 страховий стаж становить 10 років при необхідних 19-ти, то законних підстав для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" по досягненню 63 років немає. З огляду на вказане відповідач 2 просив відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позовну заяв, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Перевіряючи здобутий ОСОБА_1 загальний страховий стаж з`ясовано, що в період з 10.05.1978 по 11.10.1988 остання працювала машиністом конвеєра другого розряду і прибиральником виробничих приміщень у ЦЗФ "Комсомольська" в/о "Донецьк вуглезбагачення", а з 07.04.2021 по 17.03.2022 двірником дільниці "Чисте місто" у КП "Багатогалузеве комунальне підприємство", що підтверджується записами №№1-5 у дублікаті трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 05.04.2021 (а.с.8-9).
Додатково, на підтвердження вище коментованого страхового стажу в період роботи позивача з 10.05.1978 по 11.10.1988 і з 07.04.2021 по 17.03.2022, в матеріалах справи міститься уточнююча довідка про стаж роботи від 25.04.2018 за №35/с і довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.04.2018 за №16, видані Приватним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" (а.с.10, 78).
ОСОБА_1 , після досягнення 63-річного віку, 12.07.2022 звернулася до відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (а.с.93-94).
Із змісту розписки-повідомлення від 12.07.2022 слідує, що ОСОБА_1 на підтвердження наявності страхового стажу подавала відповідні документи для призначення пенсії, зокрема: диплом про навчання № НОМЕР_2 ; довідку про заробітну плату №16; довідку №84; свідоцтва про народження дітей, дублікат трудової книжки (а.с.95).
Вказані документи наявні у відповідачів, оскільки подані останніми суду як докази на підтвердження обставин справи разом із відзивами на позов (а.с.58-84, 100-118).
Як свідчить розрахунок стажу для призначення пенсії та оскаржуване рішення відповідача 1 від 19.07.2022, страховий стаж позивача становить 10 років 22 дні (а.с.83, 84).
В той же час, як встановлено судом із матеріалів справи, відповідачем 1 враховано до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди (зворотній бік а.с.84, 89):
- з 02.09.1974 по 27.07.1977 навчання у Гірничому професійно-технічному училищі №5 м. Димитрово згідно довідки №84 від 03.08.2017, виданої Димитровським професійним гірничим ліцеєм (а.с.115);
- з 28.07.1977 по 29.02.1980 і з 18.11.1980 по 17.11.1983 догляд за дітьми до досягнення трирічного віку (а.с.107-108);
- з 01.07.2014 по 31.07.2014 робота в АТ КБ "Приватбанк", згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с.114);
- з 07.04.2021 по 31.12.2021 робота двірником дільниці "Чисте місто" у КП "Багатогалузеве комунальне підприємство" (а.с.112).
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).
Частинами 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
В силу правового регулювання положень частини 1 і 2 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.
У відповідності до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі по тексту також Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок ведення трудових книжок, за частину спірного періоду трудового стажу позивача, врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (надалі по тексту також Інструкція №58).
В силу правового регулювання пунктів 1.1, 2.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.
Заповнення трудової книжки, як врегульовано положеннями пункту 2.2 Інструкції №58, вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться
печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (пункт 2.12. Інструкції №58).
Як визначено пунктом 5.1. Інструкції №58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про
нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень) (пункт 5.2.Інструкції №58).
З наведеного слідує, що Інструкцією №58 встановлено відповідний порядок оформлення трудової книжки та її дублікату, а також внесення до трудової книжки (дублікату) записів про роботу.
В той же час, Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі по тексту також Порядок №637).
Згідно із пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Підставою не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірного періоду роботи, і як наслідок прийняття відповідачем 1 оскаржуваного рішення, слугувала обставина порушення порядку ведення трудової книжки (дублікату), а саме: "дата заповнення дубліката трудової книжки 05.04.2021, а в записі №№1-3 наказ про прийняття 10.05.1978 в термін більше тижня, що не відповідає вимогам Інструкції №58".
Разом з цим, відповідач 1, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваної відмови, стверджує, що запис про звільнення завірено печаткою, у відбитку якої назва підприємства не відповідає назві підприємства при прийнятті, що також суперечить вимогам Інструкції №58. Додатково звернув увагу про неподання позивачем при зверненні із заявою за призначенням пенсії довідки №35/с від 25.04.2018, виданої ПАТ "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська", згідно якої ОСОБА_1 працювала на ЦЗФ "Комсомольська" з 10.05.1978 по 11.10.1988. Проте така довідка подана позивачем при зверненні до суду, шляхом долучення її до матеріалів адміністративного позову.
Однак, суд, надаючи правову оцінку таким твердженням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, вважає їх не належним чином обґрунтованими з огляду на наступне.
Як уже відзначалось судом, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції №58).
Пункт 5 Інструкції №59 визначає порядок отримання, заповнення і видачі дублікату трудової книжки. А саме, особа, у разі втрати трудової книжки (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи, а власник або уповноважений ним орган, в свою чергу, не пізніше 15 днів після заяви (а у разі ускладнення в інші строки) видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
У розглядуваному випадку, суд констатує наявність у ОСОБА_1 дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , поданої до органу пенсійного забезпечення із заявою про призначення пенсії за віком, в якій дата заповнення значиться 05.04.2021. Дублікат трудової книжки позивача містить в правому верхньому кутку першої сторінки напис "Дублікат", підпис позивача і прізвище особи, відповідальної за видачу трудових книжок ( ОСОБА_2 ), та завірена відбитком штампу Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" (а.с.8-9).
Враховуючи записи, вчинені у дублікаті трудової книжки ОСОБА_1 , та беручи до уваги дату її заповнення в сукупності з вимогами Інструкції №58, можна дійти висновку, що останнім місцем роботи позивача, перед звернення за отриманням дублікату трудової книжки була ЦЗФ "Комсомольська" "Донецьк вуглезбагачення", куди і звернулася позивач для отримання дублікату.
Для суду залишаються не зрозумілими і не обґрунтованими посилання відповідачів на дату заповнення дублікату трудової книжки позивача, тобто із пропуском тижневого строку від дати прийняття (10.05.1978) позивача на роботу у ЦЗФ "Комсомольська" "Донецьк вуглезбагачення", оскільки така умова не передбачена пунктом 5 Інструкції №58 і не стосується заповнення саме дублікату трудової книжки.
Про необхідність заповнення трудової книжки власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу згадується у пункті 2.2. Інструкції №58, і стосується випадку, коли трудова книжка заповнюється вперше.
У випадку, що розглядається судом, має місце заповнення і видача дублікату трудової книжки, а не трудової книжки, яка заповнюється вперше. На переконання суду такий дублікат трудової книжки є належним доказом підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 за період роботи з 10.05.1978 по 11.10.1988 у ЦЗФ "Комсомольська" "Донецьк вуглезбагачення", оскільки містить всі належні відомості, в тому числі посилання на номери і дати наказів про прийняття, переведення і звільнення позивача у вказаному підприємстві.
Так, суд погоджується з доводами відповідача 1 в частині неподання ОСОБА_1 при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком, довідки №35/с від 25.04.2018, виданої ПАТ "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська", та подання такої довідки тільки при зверненні до суду із позовом.
Втім, суд звертає увагу сторін на наявність у такій довідці, належних реквізитів, зокрема, відбитку прямокутного штампу ПАТ "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська", підпису посадової особи підприємства "Інженер з кадрів 1 кат. О.М. Осадча", а також відтиску круглої печатки відділу кадрів ПАТ "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська".
Крім того, довідка №35/с від 25.04.2018 містить додаткові відомості про реорганізацію (01.06.2012) ЦЗФ "Комсомольська" у Публічне акціонерне "Центральна збагачувальна фабрика "Комсомольська", після чого змінено (09.11.2017) найменування товариства з Публічне акціонерне "Центральна збагачувальна фабрика "Комсомольська" на Приватне акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" (а.с.10), що спростовує доводи відповідача 1 щодо завірення запису про звільнення позивача печаткою, яка не відповідає назві підприємства при прийнятті на роботу.
Відповідачами у спірному випадку (в першу чергу в контексті вирішення спору в адміністративному суді) не доведено недійсність такої довідки, невідповідність її вимогам чинного законодавства, та не наведено жодних належних обґрунтувань щодо можливості чи неможливості взяття її до уваги (в тому числі окремих її складових, чи відомостей занесених до такої довідки) при розгляді питання в частині наявності у позивача достатнього страхового стажу з метою призначення пенсії за віком.
Слід також звернути увагу, що за змістом вимог частини 6 статті 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України подання суду завідомо недостовірних або підроблених доказів, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відтак, подання в суд завідомо недостовірних або підроблених доказів, на підставі яких суд встановлює фактичні обставини, має правовим наслідком застосування у встановленому порядку відповідного виду відповідальності.
Таких даних, як зазначено вище по тексту рішення, суд, станом на 07.12.2022, не встановив.
У суду відсутні об`єктивні дані та докази на підтвердження того, що записи у трудовій книжці позивача і подана нею від роботодавця довідка на підтвердження спірного стажу трудової діяльності є навмисно підробленими, внесеними шляхом підтирання, виправлення, повторного друкування чи іншим способом для спотворення дійсних даних чи відображення неправдивих відомостей з метою введення в оману як Управління так і суд.
Також відповідачами не надано доказів того, що ОСОБА_1 не працювала або її спірні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у дублікаті трудової книжки позивача стосовно періоду роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача період роботи у ЦЗФ "Комсомольська" в/о "Донецьк вуглезбагачення" з 10.05.1978 по 11.10.1988, що в загальному складає більше 19-ти років.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідачі не діяли на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оцінюючи в сукупності обставини справи, враховуючи вищенаведені положення законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, підлягають до часткового задоволення.
Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).
В адміністративному позові ОСОБА_1 , обираючи відповідача, який повинен відновити її право на пенсію, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 12.07.2022 із врахуванням спірного періоду роботи, як суб`єкт владних повноважень до якого першочергово подано таку заяву про призначення пенсії.
В даному випадку, обираючи належний спосіб захисту і відновлення права, позивач не врахував наступного.
Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також Порядок 22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації 12.07.2022 заяви ОСОБА_1 , органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядок №22-1 є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Суд, керуючись статтею 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2022 про призначення пенсії, враховуючи те, що така заява хоча і подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як органу пенсійного забезпечення за місцем проживання/реєстрації позивача, втім рішення по суті порушеного питання приймалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

При цьому, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.07.2022 за №48 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2022 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 992,40 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи копія квитанції №0.0..1 від 24.10.2022 (а.с.23).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Враховуючи те, що спір виник внаслідок протиправного рішення відповідача 1, відтак, підлягають стягненню саме за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 893,16 гривень, що пропорційно становить 90 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.07.2022 за №48 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2022 про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 10.05.1978 по 11.10.1988 машиністом конвеєра другого розряду і прибиральником виробничих приміщень у ЦЗФ "Комсомольська" в/о "Донецьк вуглезбагачення", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код юридичної особи 13559341) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 893,16 гривень (вісімсот дев`яносто три гривні шістнадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Підгайна Віта Володимирівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5701 від 29.01.2020; ордер серії АН №1079206 від 10.10.2022), вул. Перемоги, 43/16, м. Бахмут, Донецька область, 84502; адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код юридичної особи 13559341), вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003;

відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.