Справа № 140/2798/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа №140/2798/21

адміністративне провадження № К/990/32414/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу 6 прикордонного ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 140/2798/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

УСТАНОВИВ:

21 листопада 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати на день виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , компенсації за невикористані додаткові відпустки, передбачені частиною четвертою статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2012 року №702 (далі - Постанова №702) за період із 2013 року по 2019 рік; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену частиною четвертою статті 10-1 Закону №2011-XII відповідно до №702 за період із 2013 року по 2019 рік; 3) визнати протиправними дії відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справах осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" (далі - Постанова №889) до складу сум грошового забезпечення, з якого позивачу обчислювалися та виплачувалися: у 2016 році - грошова допомога на оздоровлення, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ; у 2017 році - підйомна допомога передбаченої пунктом 3 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ; 4) зобов`язати відповідача перерахувати суму грошової допомоги позивачу на оздоровлення за 2016 рік, включивши суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за відповідний місяць до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюються грошова допомога на оздоровлення та суму підйомної допомоги за 2017 рік, включивши суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за відповідний місяць до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюються одноразової грошової допомога; виплатити позивачу перераховану (збільшену) суму, грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік та підйомну допомогу за 2017 рік, вирахувавши вже попередньо виплачені суми.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , компенсації за невикористані додаткові відпустки передбачені частиною четвертою статті 10-1 Закону №2011-ХІІ відповідно до Постанови №702 за період 2013 - 2019 роки. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ЗРУДПС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану додаткову відпустку передбачену частиною четвертою статті 10-1 Закону №2011-ХІІ відповідно до Постанови №702 за період 2013 - 2019 роки. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) ЗРУДПС України щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 до складу сум грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислювалися та виплачувалися: - у 2016 році - грошова допомога на оздоровлення, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ, у 2017 році - підйомна допомога передбаченої пунктом 3 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ЗРУДПС України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ та суми підйомної допомоги за 2017 рік, передбаченої пунктом 3 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ, включивши суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за відповідний місяць до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюються грошова допомога на оздоровлення та підйомна допомога, з урахуванням виплачених сум.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі не навів та не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення судів підлягають перегляду в касаційному порядку.

Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновком судів попередніх інстанцій щодо застосування норм матеріального права.

Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 140/2798/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська Н.В. Шевцова