Справа № 160/14616/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут - Трейд» до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
21.09.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Азимут - Трейд» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022p; №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022р; №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022p; №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022р. прийняті Тернопільською митницею Держмитслужби;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA403030/2022/000495 від 28.07.2022р., UA403030/2022/000496 від 28.07.2022р„ UA403030/2022/000534 від 16.08.2022р., UA403030/2022/000589 від 08.09.2022р. які видані Тернопільською митницею Держмитслужби;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання зовнішьноекономічного контракту з Safe Agritrade Private Limited (Індія) №09 було поставлено товар та подано митні декларації - №UA403030/2022/014629 від 26.07.2022р., №UA403030/2022/014630 від 26.07.2022р., №UA403030/2022/016049 від 16.08.2022р., №UA403030/2022/018140 від 08.09.2022р. Митна вартість товарів, заявлених до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції). Проте, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та виніс рішення №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022p; №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022р; №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022p; №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022р. про коригування митної вартості товару. Також позивач додатково зазначив про те, що оскаржувані рішення Тернопільської митниці є протиправними, оскільки вони прийняті з порушенням зазначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності і правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання. А тому такі рішення підлягають скасуванню. Вважаючи, що ним було подано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, позивач не погоджується з винесеними рішеннями про коригування митної вартості товару та просить їх скасувати, про що звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року адміністративний позов залишено без руху, через невідповідність ч. 3 ст. 161 КАС України.
Позивачем, у становлений судом строк, було усунуто недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з 28.10.2022 року, відповідно до ч. 5ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
19.10.2022 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» від Тернопільської митниці було надано відзив проти позову. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, вказує, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: встановлено, що в наданих до митного оформлення платіжних документах наявні розбіжності щодо реквізитів банку отримувача з тими, що зазначені в зовнішньоекономічному договорі від 09.09.2019 № 9. Також суми в даних платіжних документах не відповідають умовам щодо оплати за товари, що визначені окремою специфікацією.
Крім того, в наданому до митного оформлення прайс-листі від 21.04.2022 відсутні умови поставок щодо вказаної ціни та даний документ містить інформацію про імпортера, що не відповідає світовій практиці, оскільки прайс-лист повинен адресуватися невизначеному колу продавців.
Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за ціною договору. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Позивачем на пропозицію митного органу не було надано витребуваних документів, а лише зазначено про неможливість такого надання. Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: - неподання декларантом всіх запрошених документів; - відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.
Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Вищевикладені обставини слугували підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товару та з огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання Тернопільської митниці про розгляд справи у судовому засіданні.
Відповідно до положеньст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідност. 229 Кодексу адміністративного судочинства Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Азимут - Трейд» зареєстровано 19.03.2007 року, основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 48.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками.
Так, 09 вересня 2019 року, між ТОВ «Азимут - Трейд» - Покупець, та Safe Agritrade Private Limited (Індія) - Продавець, було укладено Контракт №09. Відповідно до п. 1.1. даного Контракту Продавець зобов`язується на умовах та у спосіб визначений даним Контрактом поставляти Покупцю рис (в подальшому - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар.
Найменування, кількість, вартість Товару визначається Специфікацією (п. 1.2. Контракту).
Загальна вартість Товару відповідно до Специфікації №10 від 17.03.2022 року становить 347100.00 доларів США.
Умови поставки - «CIF», порт Констанца, Румунія, кінцевий пункт призначення - Тернопіль, Україна (Інкотермс 2010).
Для підтвердження відомостей про митну вартість товару позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації № UA403030/2022/014630:
- Сертифікат якості б/н від 06.04.2022р.;
- Пакувальний лист №SAEX/2223/008 від 26.04.2022 року;
- Рахунок фактура ( інвойс) №SAEX/2223/008 від 26.04.2022 року;
- Коносамент № 1КТ453504 від 24.04.2022р.;
- Накладна ЦІМ №53810309 від 04.07.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 23.03.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.05.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 19.05.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.06.2022р.;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2507 від 25.07.2022р.;
- Прейскурант ( прайс лист) виробника товару №б/від 06.04.2022р.;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору ( контракту) специфікація №10 від 17.03.2022р.
- Зовнішньоекономічний договір ( контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких ( зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №09 від 09.09.2019р.;
- Договір про надання послуг митного брокера б/н від 27.05.2020р.;
- Договір (контракт) про перевезення №21082019 від 21.08.2019р.;
- Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів №б/н від 15.04.2022р.;
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації ( в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8798366 від 26.07.2022р.;
- Копія митної декларації країни відправлення №9517188 від 06.04.2022р.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією..
Автоматичною системою аналізу ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодом МФ 105-2, 106-2.
У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
У зв`язку з тим, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: рахунок проформу ( за наявності), якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти ( прайс- листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
На вимогу відповідача декларантом додатково було надано специфікацію №9 від 06.01.2022р., витяг з інтернет сайту від 26.07.2022р.
За наявності зазначеної відповіді та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом. Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів: №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022 та зазначено, що в наданих до митного оформлення платіжних документах від 03.06.2022, 03.05.2022, 19.03.2022, 23.03.2022, наявні розбіжності щодо реквізитів банку отримувача з тими, що зазначені в зовнішньоекономічному договорі від 09.09.2019 № 9. Також суми в даних платіжних документах не відповідають умовам щодо оплати за товари, що визначені окремою специфікацією.
Крім того, в наданому до митного оформлення прайс-листі від 21.04.2022 відсутні умови поставок щодо вказаної ціни та даний документ містить інформацію про імпортера, що не відповідає світовій практиці, оскільки прайс-лист повинен адресуватися невизначеному колу продавців.
Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за ціною договору. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ.
У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав щодо раніше визнаної митної вартості товару на рівні 1,0268 дол. США/кг згідно ЕМД ІІА403020/2022/010542 від 06.06.2022, товару № 2 - на рівні 1,0281 дол. США/кг згідно ЕМД иА500500/2022/001899 від 20.01.2022.
Для підтвердження відомостей про митну вартість товару позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації № UA403030/2022/014629:
- Сертифікат якості б/н від 19.04.2022р.;
- Пакувальний лист №SAEX/2223/045 від 21.04.2022 року;
- Рахунок фактура ( інвойс) №SAEX/2223/045 від 21.04.2022 року;
- Коносамент № 1КТ455626 від 28.04.2022р.;
- Накладна ЦІМ №53810309 від 04.07.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 19.03.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 23.03.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.05.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.06.2022р.;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2507 від 25.07.2022р.;
- Прейскурант ( прайс лист) виробника товару №б/від 21.04.2022р.;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору ( контракту) специфікація №10 від 17.03.2022р.
- Зовнішньоекономічний договір ( контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з них посередницьких ( зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №09 від 09.09.2019р.;
- Договір про надання послуг митного брокера №б/н від 27.05.2020р.;
- Договір ( контракт) про перевезення №21082019 від 21.08.2019р.;
- Заява декларанта або уповноваженої особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів №б/н від 28.04.2022р.;
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації ( в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8798204 від 26.07.2022р.;
- Копія митної декларації країни відправлення №9853322 від 21.04.2022р.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією..
Автоматичною системою аналізу ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодом МФ 105-2, 106-2.
У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
У зв`язку з тим, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: рахунок проформу ( за наявності), якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти ( прайс- листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
На вимогу відповідача декларантом додатково було надано специфікацію №9 від 06.01.2022р., витяг з інтернет сайту від 27.07.2022р.
За наявності зазначеної відповіді та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом. Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів: №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022 та зазначено, що в наданих до митного оформлення платіжних документах від 03.06.2022, 03.05.2022, 19.03.2022, 23.03.2022, наявні розбіжності щодо реквізитів банку отримувача з тими, що зазначені в зовнішньоекономічному договорі від 09.09.2019 № 9. Також суми в даних платіжних документах не відповідають умовам щодо оплати за товари, що визначені окремою специфікацією.
Крім того, в наданому до митного оформлення прайс-листі від 21.04.2022 відсутні умови поставок щодо вказаної ціни та даний документ містить інформацію про імпортера, що не відповідає світовій практиці, оскільки прайс-лист повинен адресуватися невизначеному колу продавців.
Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за ціною договору. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ.
У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав щодо раніше визнаної митної вартості товару на рівні 1,0268 дол. США/кг згідно ЕМД UA403020/2022/010542 від 06.06.2022, рішення про коригування митної вартості UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022.
Для підтвердження відомостей про митну вартість товару позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації № UA403030/2022/016049:
- Сертифікат якості б/н від 06.04.2022р.;
- Пакувальний лист №SAEX/2223/006 від 06.04.2022 року;
- Рахунок фактура ( інвойс) №SAEX/2223/006 від 06.04.2022 року;
- Коносамент № 1КТ453512 від 21.04.2022р.;
- Накладна ЦІМ №53810309 від 28.07.2022р.;
- Фітосанітарний сертіфікат №PSC11Col202204716 від 06.04.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.05.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.06.2022р.;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1608 від 16.08.2022р.;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору ( контракту) специфікація №10 від 17.03.2022р.
- Зовнішньоекономічний договір ( контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з них посередницьких ( зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №09 від 09.09.2019р.;
- Договір про надання послуг митного брокера №б/н від 27.05.2020р.;
- Договір ( контракт) про перевезення №21082019 від 21.08.2019р.;
- Заява декларанта або уповноваженої особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів №б/н від 15.04.2022р.;
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації ( в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8874852 від 16.08.2022р.;
- Копія митної декларації країни відправлення №9523131 від 06.04.2022р.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
Автоматичною системою аналізу ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодом МФ 105-2, 106-2.
У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
У зв`язку з тим, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: транспорті ( перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати за транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість оцінюваних товарів;, якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір ( угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором ( угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; каталоги, специфікації, прейскуранти ( прайс- листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
На вимогу відповідача декларантом додатково було надано прайс лист від 06.04.2022 року та було повідомлено, що всі наявні документи було надано.
За наявності зазначеної відповіді та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом. Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів: №UA403030/2022/000025/1 від 16.08.2022 та зазначено, що в наданих до митного оформлення платіжних документах від 03.06.2022, 03.05.2022, 19.03.2022, 23.03.2022, наявні розбіжності щодо реквізитів банку отримувача з тими, що зазначені в зовнішньоекономічному договорі від 09.09.2019 № 9. Також суми в даних платіжних документах не відповідають умовам щодо оплати за товари, що визначені окремою специфікацією.
Крім того, в наданому до митного оформлення прайс-листі від 21.04.2022 відсутні умови поставок щодо вказаної ціни та даний документ містить інформацію про імпортера, що не відповідає світовій практиці, оскільки прайс-лист повинен адресуватися невизначеному колу продавців.
Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за ціною договору. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ.
У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав щодо раніше визнаної митної вартості товару на рівні 1,0268 дол. США/кг згідно ЕМД UА403020/2022/010542 від 06.06.2022, рішення про коригування митної вартості UА403030/2022/000015/2 від 28.07.2022.
Для підтвердження відомостей про митну вартість товару позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митній декларації № UA403030/2022/018140:
- Сертифікат якості б/н від 22.04.2022р.;
- Пакувальний лист №SAEX/2223/016 від 08.04.2022 року;
- Рахунок фактура ( інвойс) №SAEX/2223/016 від 08.04.2022 року;
- Коносамент № 1КТ501732 від 22.04.2022р.;
- Коносамент №218397908 від 22.04.2022р.;
- Фітосанітарний сертіфікат №PSC11Кol202204860 від 18.04.2022р.;
- Накладна ЦІМ №53810309 від 11.08.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 23.03.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.05.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 19.05.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 01.06.2022р.;
- Банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 03.06.2022р.;
- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №0809 від 08.09.2022р.;
- Прейскурант ( прайс-лист) виробника товару №б/н від 08.04.2022р.;
- Страховий поліс №С000458628 від 18.05.2022року;
- Доповнення до зовнішньоекономічного договору ( контракту) специфікація №10 від 17.03.2022р.
- Зовнішньоекономічний договір ( контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з них посередницьких ( зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №09 від 09.09.2019р.;
- Договір про надання послуг митного брокера №б/н від 27.05.2020р.;
- Договір ( контракт) про перевезення №21082019 від 21.08.2019р.;
- Заява декларанта або уповноваженої особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів №б/н від 22.04.2022р.;
- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації ( в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8954731 від 08.09.2022р.;
- Копія митної декларації країни відправлення №9574544 від 08.09.2022р.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
Автоматичною системою аналізу ризиками згенеровано форму митного контролю щодо можливого заниження митної вартості за кодом МФ 105-2, 106-2.
У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.
У зв`язку з тим, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: транспорті ( перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати за транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість оцінюваних товарів;, якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір ( угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором ( угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; каталоги, специфікації, прейскуранти ( прайс- листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновок щодо вартісних характеристик підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
На вимогу відповідача декларантом не було надано додаткових документів та повідомлено про неможливість їх подання.
За наявності зазначеної відповіді та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом. Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів: №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022 та зазначено, що в наданих до митного оформлення платіжних документах від 03.06.2022, 03.05.2022, наявні розбіжності щодо реквізитів банку отримувача з тими, що зазначені в зовнішньоекономічному договорі від 09.09.2019 № 9. Також суми в даних платіжних документах не відповідають умовам щодо оплати за товари, що визначені окремою специфікацією.
Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за ціною договору. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ.
У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав щодо раніше визнаної митної вартості товару на рівні 1,02 дол. США/кг згідно ЕМД UA403030/2022/016121 від 16.08.2022.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022 року, №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022 року, №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022 року, №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022р. та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA403030/2022/000495 від 28.07.2022 року, UA403030/2022/000496 від 28.07. 2022 року, UA403030/2022/000534 від 16.08.2022 року, UA403030/2022/000589 від 08.09. 2022 року.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1ст. 4 Митного кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст. 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті УІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ «Оцінка товару для митних цілей» ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022p; №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022р; №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022p; №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022р., підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
Щодо висновків митного органу про те, що декларантом не надано документів на оплату поставленого товару та транспортних витрат, суд зазначає наступне.
У пункті 3 висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положеньМитного кодексу України, в редакції від 13.03.2012 року, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 2, зазначено, що суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Таким чином, фактична оплата або не оплата за отриманий позивачем товар не впливає на його митну вартість.
У матеріалах справи містяться рахунки - фактури на поставлений товар, які містять інформацію про вартість поставленого товару.
У відповідності до умов Контракту та Специфікації №10 від 17.03.2022 року, умови поставки - «CIF», порт Констанца, Румунія, кінцевий пункт призначення - Тернопіль, Україна (Інкотермс 2010).
Згідно з умовами поставки CIF, Продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу та нести витрати, пов`язані з придбанням страхування. Тобто у ціну товару на умовах CIF вже включені витрати Продавця на страхування вантажу. В якості доказу виконання Продавцем умов поставки CIF надано страховий поліс. Згідно п.10 ст. 58 МКУ «При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 7) витрати на страхування цих товарів. Витрати на страхування на умовах CIF вже включені до вартості товару і незалежно від їх розміру митна вартість товару не зміниться, оскільки згідно частини 10 статті 58 МКУ в даному випадку ці витрати додавати ще раз до вартості товару НЕ потрібно. Виділення вартості страхування із загальної ціни, що була сплачена нашим підприємством за поставлений товар в окрему статтю додаткових витрат продавця чи покупця не передбачають ні чинне законодавство України, ні умови поставки CIF Правил «Інкотермс», ні умови Контракту.
Таким чином, суд не приймає вказані заперечення відповідача.
Щодо доводів відповідача, що декларант не надав копії митних декларацій країни відправлення, суд зазначає, що не надання копії декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої митної вартості товару, оскільки така вартість повністю підтверджується поданими позивачем документами при проходженні митних формальностей, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердженням митної вартості товару.
Щодо доводів відповідача про розбіжність у реквізитах платіжних документах судом зазначається, що відповідно до додаткової угоди №2 від 27.08.2021 року до Контракту №09 від 09.09.2019 року, у зв`язку зі зміною реквізитів Постачальника, п.3.2. Контракту було викладено в новій редакції де зазначено актуальні реквізити Постачальника.
Оплата за поставлений Товар була здійснена саме на ці реквізити, що відповідає умовам Контракту. Продавець поставив Товар в повному обсязі, що також підтверджує отримання повної оплати за Товар.
Крім того, відповідачем не було зазначено щодо розбіжностей при проведенні процедури консультацій з декларантом.
Також щодо розбіжностей у платіжних дорученнях позивачем зазначається у позовній заяві та було надано пояснення до митного органу, що відповідно до Специфікації №10 від 17.03.2022 року, Продавець зобов`язався поставити Товар:
- рис пропарений середньозернистий, в кількості 260 тон, загальна вартість якого становить 157300.00 доларів США;
рис білий довгозернистий, в кількості 260 тон, загальна вартість якого становить 157300.00 доларів США.
Загальна вартість Товару відповідно до Специфікації №10 від 17.03.2022 року становить 347100.00 доларів США.
TOB «Азимут - Трейд» повністю сплатило вартість поставленого Товару, що підтверджується банківськими квитанціями від 23.03.2022 року, 03.05.2022 року, 19.05.2022 року, 01.06.2022 року, 03.06.2022 року.
Таким чином суд погоджується з твердженнями позивача щодо відсутності розбіжностей в наданих платіжних дорученнях, а отже наведені обставини не могли слугувати підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки не є джерелом інформації про митну вартість товару, оскільки цей документ не передбачений переліком документів, визначенихстаттю 53 МК України, що підтверджують митну вартість товару.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 року у справі № 810/4116/17 зазначив, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
За змістом ч. 5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, доводи відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо умов здійснення експортної операції, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, не відповідають дійсності.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу Українивикладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі №21-127а15.
Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
З доказів, наявних в матеріалах справи вбачається, що позивачем було надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, а також до митного оформлення було надано всіх товаросупроводжуючих документів, що було погоджено між сторонами при укладенні зовнішньоекономічного контракту.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, якими мотивовані спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022p; №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022р; №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022p; №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022р. є необґрунтованими та позивачем було в повній мірі надано первинні документи на підтвердження заявленої вартості товару.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки позивачем було надано в повній мірі доказів на підтвердження відсутності розбіжностей, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, а надані документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається необгрунтованість відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем в оскаржуваному рішенні не доведено, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом оспорювані рішення №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022p; №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022р; №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022p; №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022р. прийнято не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачено чинним законодавством.
Вирішуючи вимоги позивача про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятих на підставі оскаржуваних рішень, суд виходить з того, що відповідно до ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Отже, картка відмови лише містить інформацію про причини відмови та роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує здійснення митного оформлення, не є за своєю природою рішенням контролюючого органу та не породжує жодних правових наслідків для декларанта.
Враховуючи, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України UA403030/2022/000495 від 28.07.2022 року, UA403030/2022/000496 від 28.07.2022 року UA403030/2022/000534 від 16.08.2022 року, UA403030/2022/000589 від 08.09.2022 року, прийняті на підставі скасованих рішень та будуть автоматично скасовані митним органом, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішень Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів, а тому дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 9 924,00 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №2485 від 19.09.2022 року на суму 4 962,00 грн. Та № 2519 від 27.09.2022р. на суму 4 962,00грн.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Тернопільської митниці на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 9 924,00грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді у період з 30.11.2022 року по 02.12.2022 року у відпустці, текст рішення суду складений першого робочого дня 05.12.2022 року.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000015/2 від 28.07.2022 року; №UA403030/2022/000016/2 від 28.07.2022 року; №UA403030/2022/000025/l від 16.08.2022 року; №UA403030/2022/000045/2 від 08.09.2022 року прийняті Тернопільською митницею.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець