Справа № 160/22657/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/22657/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року в адміністративній справі № 160/22657/21 (суддя І інстанції Єфанова О.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення із ним своєчасного повного розрахунку при звільненні;

- стягнути на його користь середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 липня 2021 року по 27 жовтня 2021 року в сумі 49777,20 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що спір йде про затримку розрахунку, а не про нарахування та розмір виплати грошового забезпечення. Наказом МВС від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських. Зазначає, що Порядок № 260 не можна застосовувати до спірних правовідносин, оскільки позивач з моменту наказу про звільнення з Національної поліції України не є поліцейським, а право на отримання, розмір одноразової грошової допомоги і порядок його обчислення регламентовані Законом України «Про Національну поліцію». Одноразова грошова допомога при звільненні має бути виплачена не пізніше дня звільнення зі служби. Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри одноразової грошової допомоги, а тому застосуванню підлягають норми КЗпП України. Зазначає, що на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать, у день звільнення. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, передбачена статтею 117 КЗпП України.

У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції без змін.

Відповідно до приписів статті 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проходив службу в Національній поліції. (а.с. 11, 12)

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19.07.2021 № 288 о/с позивача з 20.07.2021 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням). (а.с. 13, 41)

Відповідно до довідки від 16.12.2021 № 1591 позивачу в день звільнення не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, кошти на виплату допомоги надійшли 23.10.2021, на особовий картковий рахунок позивачу в АТ «Приватбанк» перераховані 27.10.2021. (а.с. 42-43, 46-48)

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення зі ним своєчасного повного розрахунку при звільненні протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачена позивачу протягом чотирьох робочих днів після надходження коштів від Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України, тобто у строки, передбачені п. 8 розділу VI Порядку № 260, який був чинним на день звільнення позивача, а тому затримки розрахунку при звільненні не відбулось.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців

Отже, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Виплату зазначеної допомоги дійсно передбачено статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проте цим законом не врегульовано питання щодо строків виплати такої допомоги.

Водночас навіть назва цієї допомоги, визначена у статті 102 Закону України «Про національну поліцію», свідчить, що вона виплачується після звільнення особи зі служби в поліції.

Згідно з частиною 2 статті 94 Закону України «Про національну поліцію» Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Такий Порядок затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, відповідно до пункту 8 розділу VI якого одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

Отже, чинним законодавством передбачено, що одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну протягом п`яти робочих днів після їх надходження, а не в день звільнення, як помилково вважає апелянт.

У зв`язку з цим доводи апелянта, що спеціальним законодавством спірні правовідносини не врегульовані, а тому застосуванню підлягають положення статті 116 КЗпП України щодо виплати належних поліцейському сум саме в день звільнення зі служби, є безпідставними.

Як зазначалось вище, кошти на виплату допомоги надійшли 23 жовтня 2021 року, а виплачені позивачу 27 жовтня 2021 року, тобто в строки, визначені Порядком № 260.

Отже, відповідачем строки виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні не порушені, а тому підстави для стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні.

Доводи апелянта, що Порядок № 260 не можна застосовувати до даних спірних правовідносин у зв`язку з тим, що на момент виплати допомоги він уже не був поліцейським, колегія суддів не приймає, оскільки виплату одноразової допомоги при звільненні врегульовано саме Порядком № 260, а тому статті 116, 117 Кодексу законів про працю України не можуть застосовуватись до таких відносин.

Посилання позивача на рішення Третього апеляційного адміністративного суду у справах аналогічним предметом спору також є безпідставними, оскільки суперечать приписам ч. 5 ст. 242 КАС України, у зв`язку з чим ці висновки не є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді справи, яка переглядається. Жодного преюдиційного значення для вирішення цього спору зазначене позивачем рішення також не має.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позову.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 31, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року в адміністративній справі № 160/22657/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття року і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко