Справа № 120/5920/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 грудня 2022 р. Справа № 120/5920/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., перевіривши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Рішенням від 27.10.2022 адміністративний позов задоволено повністю.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

28.11.2022 до суду надійшла заява представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу. У заяві представник просить поновити процесуальний строк на подання доказів понесення витрат та ухвалити рішення про стягнення в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Визначаючись відносно питання про прийняття до розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд керується такими мотивами.

Щодо процесуального строку для подання доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз норм ч. 7 ст. 139 КАС України дає підстави для висновку, що для подання доказів реальності та обсягу витрат, законодавцем встановлено п`ятиденний строк який починає свій відлік з дня наступного за днем ухвалення судом рішення.

В залежності від форми позовного провадження у якому розглядається справа, днем ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене), а днем ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Однак у кожному із цих випадків момент проінформованості учасників справи про ухвалене судом рішення різниться. Зокрема у випадку коли рішення суду проголошується у відкритому судовому засіданні, день ухвалення (проголошення) рішення співпадає із моментом інформування про нього присутніх у судовому засіданні учасників. У такому випадку позивач чи його представник може впродовж п`яти днів подати відповідні докази понесення судових витрат.

Проте у разі ухвалення рішення суду в порядку письмового провадження, як мало місце у цій справі, хоча днем його ухвалення і вважається 27.10.2022 (день складення повного рішення суду), однак до моменту отримання копії рішення учасники залишаються необізнаними із змістом рішення суду. У цьому випадку передбачений частиною 7 ст. 139 КАС України процесуальний строк хоча формально і почав свій відлік із 28.10.2022, однак сторони, зокрема позивач, про це не проінформовані адже день ухвалення судового рішення не співпадає із датою повідомлення про це (надіслання та отримання його копії).

Тому, застосування підходу при якому строк подання доказів понесення судових витрат братиме свій відлік з моменту ухвалення у порядку письмового провадження рішення суду безвідносно до дня отримання його копії, суперечитиме самій суті права ініціювати розгляд питання про присудження понесених витрат на професійну правничу допомогу та одному із принципів (засад) адміністративного судочинства - відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Із матеріалів справи встановлено, що 01.11.2022 секретарем судового засідання телефонограмою повідомлено позивача про ухвалення судом рішення та можливість отримання його копії у приміщенні суду із причин недостатнього фінансування суду на відправку поштової кореспонденції.

Позивач зазначив, що повний текст рішення від 27.10.2022 він отримав 24.11.2022.

Із відмітки поштового відділення на конверті в якому до суду надіслано заяву про розподіл судових витрат разом із доказами їх понесення встановлено, що документи здано на пошту 28.11.2022.

Відтак, докази понесення витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про їх розподіл подані представником позивача до суду на четвертий день після отримання копії рішення від 27.10.2022. Із цих підстав суд вважає, що представник позивача хоча формально пропустив встановлений ч. 7 ст. 139 КАС України процесуальний строк, однак причини його пропуску є поважними, оскільки копію рішення суду позивачем отримано лише 24.11.2022.

Відповідно до ч. 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, заява про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.

Щодо форми провадження у якому заява підлягає розгляду.

Згідно з ч. 1, 3, ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу приписів ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, враховуючи, що рішення суду від 27.10.2022 ухвалено у порядку письмового провадження, питання про ухвалення додаткового судового рішення підлягає розгляду в тому самому порядку.

При цьому відповідач вправі у встановлений судом строк надати свої пояснення із питання співмірності та обґрунтованості заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 248, 252, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Поновити представнику позивача - адвокату Рябоконю Руслану Павловичу строк звернення із заявою та строк подання доказів понесених судових витрат.

2. Розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 120/5920/22 здійснити у порядку письмового провадження.

3. Надіслати відповідачу копію заяви про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

4. Встановити відповідачу 5-ти денний строк з дня отримання копії цієї ухвали та вищезазначених матеріалів для подання до суду пояснень із питання співмірності та обґрунтованості заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (у разі наявності заперечень щодо заявленого розміру витрат).

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи, а відповідачу також копію заяви з доданими до неї документами.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Богоніс Михайло Богданович