Справа № 200/11552/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року справа №200/11552/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Міронової Г.М., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 р. у справі № 200/11552/21 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, ГУПФУ), в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27 серпня 2021 про відмову в призначенні позивачу пенсії згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29 червня 2021 року про призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" та зарахувати до пільгового стажу позивача за списком № 1 період її роботи з 26 квітня 2010 року по 29 червня 2021 року та до загального трудового стажу 3 роки декретної відпустки з серпня 1995 року по серпень 1998 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не прийняття належного рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 29 червня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, періоди її роботи: з 26 квітня 2010 року по 29 грудня 2016 року медичною сестрою підземною з повним робочим днем під землею ТДВ "Шахта Білозерська"; з 30 грудня 2016 року по 25 січня 2021 року підземною медичною сестрою вищої категорії здравпункту шахта Білозірська, з 26 січня 2021 року по 29 червня 2021 року медичною сестрою вищої категорії здравпункту № 19 медичного департаменту з медицини та праці та переведенням з філії ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" "СОЦСЕРВІС"; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 червня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн 00 коп. В задоволенні інших позовних вимог - відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до пп.1 п. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV (із змінами, внесеними згідно із Законом № -148-VII від 03.10.2017р.) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж періоду роботи повинне бути підтверджене за результатами атестації та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової кішки або відповідних записів.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявна заява від 29.06.2022, проте, вказана заява, є заявою яка містить реквізити поточного рахунку для виплати пенсії. Позивачка, не зверталась із заявою саме про призначення пенсії від 29.06.2021. В матеріалах пенсійної справи наявні лише заяви від 09.07.2021 та від 03.08.2021. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до відзиву був наданий розрахунок стажу Форма РС-право від 03.08.2021 року, що відповідає даті звернення із заявою про призначення пенсії від 03.08.2021. 10.08.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії. Листом від 27.08.2021 №0500-1511-8/58838 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області лише було повідомлено про підстави прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії. Рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.08.2021 року не існує.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , 29 червня 2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 1, 9, зв.бік а.с. 33 ).

Разом із заявою нею були подані наступні документи: завірена копія трудової книжки НОМЕР_1 ; копія довідки за № 877/02-47 від 2 липня 2021 року про заробітну плату для обчислення пенсії, видана Криворізькою сільською радою (а.с. 10); копія довідки 5-ПФУ від 8 липня 2021 року (про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, видана Державним підприємством "Добропілля-видобуток" (а.с. 11); копія довідки № 775 від 29 червня 2021 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, видана ТОВ "ДТЕК СЕРВІС" (а.с. 12); завірена копія Наказу від 30 листопада 2007 року № 597-ТБ та Додатком № 1 про підсумки атестації робочих місць по умовах праці, видана відокремленим підрозділом "Шахта Білозерська" Державним підприємства "Добропіллявугілля" (а.с. 13-15); завірена копія Наказу від 9 листопада 2012 року № 905-ТВ та Додатком № 1 про підсумки атестації робочих місць по умовах праці, видана ТОВ "Шахта Білозерська" (а.с. 16-17); завірена копія Наказу від 28 лютого 2017 року № 3 "Про результати первинної атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 1, 2, інші пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах праці" з переліком робочих місць, видана ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" "СОЦСЕРВІС" (а.с. 18-20); завірена копія Наказу від 12 березня 2021 року № 17-ОДК "Про результати первинної атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком 1, інші пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах праці" з переліком робочих місць, видана ТОВ "ДТЕК СЕРВІС" (а.с. 21, 22); архівна довідка № 428 від 14 червня 2021 року "Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній", видана ТДВ "ШАХТА БІЛОЗЕРСЬКА" (а.с. 23).

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, позивач: з 11 липня 1995 року по 5 квітня 2004 року працювала в Криворізькій дільничній лікарні (записи №№ 1-2); з 26 квітня 2010 року по 29 грудня 2016 року працювала медичною сестрою підземною з повним робочим днем під землею ТДВ "Шахта Білозерська" (записи №№ 9-10); з 30 грудня 2016 року по 25 січня 2021 року працювала підземною медичною сестрою вищої категорії здравпункту шахта Білозірська с повним робочим днем у шахті (записи №№ 11-12); з 26 січня 2021 року по теперішний час працює підземною медичною сестрою вищої категорії здравпункту № 19 медичного департаменту з медицини та праці та переведенням з філії ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" "СОЦСЕРВІС" з повним робочим днем у шахті (записи №№ 13-14) (а.с. 7-8).

Листом відповідача від 27 серпня 2021 року позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії у зв`язку із тим, що, пільговий стаж позивача за списком № 1 документами не підтверджений, так як надані уточнюючі довідки оформлені у невідповідності із чинним законодавством, та те, що позивач не досягла встановленого п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 необхідного пенсійного віку (50 років) (а.с. 24).

Відповідно довідці форма РС-право від 03 серпня 2021 року, номер пенсійної справи 28, загальний страховий стаж ОСОБА_1 за періоди з 01 вересня 1993 року по 04 липня 1995 року складає 27 років 03 місяці 25 днів (а.с. 35).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV визначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

За частиною 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1788-ХІІ, статті 13 Закону № 1788-ХІІ, є зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1,, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 ( 637-93-п ).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено тільки у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження саме спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до Списку №1, що не заперечується відповідачем.

Матеріали справи свідчать, що відповідний спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача за Списком № 1 повний робочий день у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці.

Щодо посилання апелянта на не подання уточнюючої довідки, суд зазначає, що аналіз вищезазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Як зазначалось, спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача за Списком № 1 повний робочий день у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці, отже, вимоги відповідача щодо необхідності подання уточнюючої довідки є неправомірними.

Суд вважає помилковою відмову у зарахуванні до пільгового стажу через відсутність доказів проведення атестації робочих місць, з наступних підстав.

Атестація підтверджує певні умови праці та надає право на зарахування певного періоду роботи особи до та після проведення атестації. При цьому, порядок не вимагає затвердження атестації саме у період роботи особи на підприємстві, а лише те, що атестація повинна розповсюджуватися на період роботи особи.

Суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 по справі №227/545/17.

Також, такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній у справі №520/15025/16-а, у якій Велика палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

Крім того, відповідно до наказу від 30 листопада 2007 року № 597-ТБ по Відокремленому підрозділу "Шахта "Білозерська" ДП "Добропіллявугілля" професія (посада) медична сестра підземного медичного пункту є атестованою (а.с. 13-15).

Згідно наказу від 9 листопада 2012 року № 905-ТБ по Товариству з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" професія (посада) медична сестра підземного медпункту є атестованою (а.с. 16-17).

Відповідно до наказу від 28 лютого 2017 року № 3 по Філії ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" "Соцсервис" (первинна атестація) професія (посада) сестра медична є атестованою (а.с. 18-20).

Згідно наказу від 12 березня 2021 року № 17-ОДК по ТОВ "ДТЕК СЕРВИС" (первинна атестація) професія (посада) сестра медична є атестованою (а.с. 21-22).

Отже, робочі місця позивача, на яких вона працювала у періоди з 26 квітня 2016 року по 29 червня 2021 року, є атестованими.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема, які передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі - Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують стаж позивача.

Також, суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Щодо посилання апелянта на відсутність заяви позивачки про призначення пенсії від 29.06.2021 та рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджено поясненнями позивача в позові та відповідача у відзиві.

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про призначення та виплати пенсії (а.с.9).

Листом відповідача від 27 серпня 2021 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із не досягненням віку, з якого може бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах (а.с.24). Також зазначено, що відповідно до наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 6 місяців 25 днів, пільговий стаж за Списком № 1 не підтверджений, не враховано відомості зазначені в уточнюючих довідках які оформлені у невідповідності з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1) на виконання приписів ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, за результатом розгляду заяви особи про призначення пенсії пенсійний орган має прийняти відповідне рішення.

Матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем належного рішення за результатом розгляду заяви позивача від 29 червня 2021 року про призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Щодо посилання апелянта на відсутність заяви встановлено зразку (форми) для призначення пенсії, оскільки подана заява від 29 червня 2021 року містить реквізити поточного рахунку для виплати пенсії, суд зазначає наступне.

Пенсійний Фонд України, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії з урахуванням документів поданих разом з заявою та які містять інформацію необхідну для призначення пенсії, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем.

Як вже зазначалось відповідач листом повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії посилаючись на те, що відсутні правові підстави для її призначення. Зі змісту листа вбачається, що фактично позивачу відмовлено у задоволенні заяви про призначення з пенсії, з мотивів відсутності на то правових підстав, а саме віку та пільгового стажу, а не з причин того, що заява за формою та змістом не відповідає вимогам законодавства.

Крім того, законодавство не встановлюють реалізацію права на призначення пенсії виключно за заявою встановлено зразку.

Також, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем приписів законодавства в частині роз`яснення позивачу порядку звернення з питань призначення пенсії та надання позивачу відповідного бланку заяви.

У розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянка України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у прийнятті документів та не розглянуто заяву у межах вимог Закону № 1058 та Порядку № 22-1.

Отже, зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії , невстановленого зразку, відповідач припустився формалізму.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 243/2677/15-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 575/530/17.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Щодо посилання апелянта на те, що листом від 27.08.2021 №0500-1511-8/58838 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області лише було повідомлено про підстави прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, суд зазначає, що вказаний лист не містить жодного посилання на вказане рішення. Натомість у вказаному листі відповідач зазначив про окреме оскарження вказаного листа. Також у відзиві на позов відповідач посилався на вказаний лист як окреме рішення. Відповідачем доказів повідомлення позивача про існування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на час розгляду справи не надано.

Крім того, позивач не оскаржував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнятого за результатами розгляду заяви від 09.07.2021 та від 03.08.2021.

Також, 1 вересня 2022 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подано до суду клопотання про виправлення описки в рішенні суду від 10 січня 2022 року, вмотивоване тим, що в рішенні суду виявлено помилку в даті звернення заявника із заявою про призначення пенсії - 29 червня 2021 року. Головне управління повідомляє, що позивач не зверталась із заявою про призначення пенсії від 29 червня 2021 року та наголошує на тому, що в матеріалах пенсійної справи наявні заяви від 9 липня 2021 року та від 3 серпня 2021 року. Також вказує, що до відзиву був наданий розрахунок стажу Форма РС-право від 3 серпня 2021 року, що відповідає даті звернення із заявою про призначення пенсії від 3 серпня 2021 року і що 10 серпня 2021 року управлінням було винесено рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії, про що листом від 27 серпня 2021 року № 0500-1511-8/58838 було повідомлено позивача. За таких обставин, Головне управління вважає, що в судовому рішенні допущено помилку щодо дати звернення позивача із заявою про призначення пенсії, а саме: замість правильної дати заяви «3 серпня 2021 року» судом зазначено помилково дату заяви - «29 червня 2021 року».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виправлення описки в рішенні суду від 10 січня 2022 року. Судом встановлено, зокрема, що ухвалою від 10 вересня 2021 року відповідача було зобов`язано надати суду копію рішення від 27 серпня 2021 про відмову в призначенні позивачу пенсії; копію заяви позивача від 29 червня 2021 року про призначення пенсії (а.с. 27). Станом на час прийняття судом рішення (10 січня 2022 року) відповідачем не було надано суду зазначених документів. За результатом розгляду справи на підставі наявних матеріалів судом було встановлено, що за результатом розгляду заяви позивача від 29 червня 2021 року будь-якого належного рішення пенсійним органом прийнято не було. Як наслідок, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо не прийняття належного рішення за результатом розгляду заяви позивача від 29 червня 2021 року та про зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача від 29 червня 2021 року.

Отже, відповідач мав розглянути заяву позивача щодо призначення пенсії на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у тому числі щодо можливості призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 р. у справі № 200/11552/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 07 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

Г.М. Міронова