Справа № 120/9490/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 р. Справа № 120/9490/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціальної політики Вінницької міської ради, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), в якій позивач просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо неподання до Державної казначейської служби Вінницької області документів для безспірного списання коштів з метою виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі № 120/2913/22-а про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня за 2021 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) направити до Державної казначейської служби Вінницької області документи, передбачені законодавством України для здійснення безспірного списання коштів з метою виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі № 120/2913/22-а за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 5 травня за 2021 у розмірі 7354, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.08.2022 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 69664290 з виконання виконавчого листа № 120/2913/22-а, виданого 04.07.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги.

Відповідно до вказаної постанови боржнику наданий десятиденний термін для документального підтвердження виконання рішення суду.

21.10.22 позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо стану виконання виконавчого документа. Листом від 03.11.2022 № 20218/2.3-22/5 відповідач повідомив, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником надана відповідь, згідно з якою стягувачу проведено донарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі 7354,00 грн. Однак, як зауважує позивач, рішення суду в частині виплати цієї суми не виконується.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо подання до органів Державної казначейської служби документів для безспірного списання присуджених коштів з рахунків боржника, а тому за захистом своїх прав та законних інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 21.11.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою також:

1) витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69664290;

2) залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача боржника у виконавчому провадженні Департамент соціальної політики Вінницької міської ради;

3) встановлено відповідачу 2-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву та третій особі для надання пояснень щодо позову в порядку, визначеному статтею 162 КАС України.

30.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Як зазначає відповідач, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавчий лист у справі № 120/2913/22-а, виданий 04.07.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, із урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

17.08.2022 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Листом № 08-00-008-144005 від 26.08.2022, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (далі боржник) повідомив про виконання рішення суду в частині проведення донарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі 7354,00 грн.

07.11.2022 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу щодо повного та фактичного виконання рішення суду, втім листом № 08-00-008-162317 від 17.11.2022 боржник повідомив, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/2913-22-а в частині виплати ОСОБА_1 нарахованої суми допомоги до 5 травня 2021 у розмірі 7354,00 грн буде виконано з дотриманням пріоритетності напрямків спрямування коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення виконання рішень суду" та черговості виконання рішення суду згідно з умовами Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.08.2021 № 902.

За таких обставин відповідач вважає, що часткове невиконання боржником судового рішення у справі № 120/2913/22-а з незалежних від останнього причин є поважною причиною у розумінні статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак прийняття державним виконавцем штрафу у подальшому є неправомірним.

Крім того, на думку відповідача, процедура безспірного списання коштів через органи казначейства, про яку зазначає позивач, не може бути застосована, оскільки рішення, для виконання якого видано виконавчий лист у справі № 120/2913/22-а, не підпадає під дію нормативно-правових актів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

30.11.2022 на виконання вимог суду відповідач разом з відзивом надав матеріали виконавчого провадження ВП № 69664290.

Третя особа письмових пояснень щодо заявленого позову не подала.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив таке.

17.08.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69664290 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 120/2913/22-а від 04.07.2022. При цьому боржнику встановлено строк для виконання судового рішення протягом 10 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та надання відповідних підтверджуючих доказів до органу державної виконавчої служби.

21.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації по виконанню виконавчого провадження, в якій просив повідомити державного виконавця про дії, які ним вчиняються з метою виконання рішення суду.

Листом від 03.11.2022 № 20218/2.3-22/5 відповідач повідомив, що Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/2913/22-а, стягувачу нараховано недоплату у розмірі 7354,00 грн із включенням її до списку черговості виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни разової грошової допомоги до 5 травня. Після надходження коштів до Департаменту, виконання рішення суду буде здійснено з дотриманням пріоритетності напрямків спрямування бюджетних коштів та черговості виконання рішення суду.

Позивач вважає неправомірною бездіяльність відповідача щодо подання до Державної казначейської служби документів для безспірного списання коштів з рахунків боржника, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Згідно з частиною першою вказаної статті кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен встановити факт його бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оцінюючи твердження позивача про бездіяльність відповідача щодо подання до Державної казначейської служби документів для безспірного списання коштів місцевого бюджету, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу положень ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями пунктів 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

В силу положень ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження ВП № 69664290 від 17.08.2022 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 120/2913/22-а від 04.07.2022.

При цьому вказаним виконавчим документом Департамент соціальної політики Вінницької міської ради зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги.

Листом від 26.08.2022 №08/00/008/144005 Департамент повідомив державного виконавця, що здійснив донарахування стягувачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 у розмірі 7354,00 грн, однак її виплата може бути здійснена виключно за рахунок коштів Державного бюджету. Водночас згідно з порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, стягувача. включено до списку черговості виконання грошових зобов`язань. Після надходження коштів, Департаментом буде виконано рішення суду у справі 120/2913/22-а з дотриманням пріоритетності напрямів спрямування бюджетних коштів та черговості виконання рішення.

07.11.2022 державний виконавець звернувся до боржника з вимогою вжити необхідних заходів для повного та фактичного виконання вимог виконавчого листа у справі № 120/2913/22-а, повідомити про заходи, що вживались Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради для виконання рішення суду та надати відповідь у строк до 17.11.2022.

Листом від 17.11.2022 № 08/00/008/162317 Департамент повідомив державного виконавця, що рішення буде виконано з дотриманням пріоритетності напрямів спрямування коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою "Забезпечення виконання рішень суду", та черговості виконання рішення суду згідно з умовами Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.08.2021 № 902.

З огляду на вищезазначене суд не вбачає підстав дійти висновку, що відповідач несвоєчасно або не у повному обсязі вчинив необхідні дії задля примусового виконання рішення, ухваленого на користь позивача.

Водночас доводи позивача про бездіяльність органу державної виконавчої служби не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача направити до Державної казначейської служби документи для безспірного списання коштів з рахунків боржника, позивач посилається на норми Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі Закон № 4901-VI) та постанов Кабінет Міністрів України від 03.09.2014 № 440 "Про порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою" (далі Порядок № 440) та від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (далі Порядок № 845)

Відповідно до п. 1 Порядку № 440 цей порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4901-VI передбачено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Згідно з п. 1 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4901-VI Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року.

Натомість виконавчий лист № 120/2913/22-а був виданий судом 04.07.2022 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили 27.06.2022, а тому не підпадає під дію положень Постанови № 440, на які посилається позивач.

Щодо застосування Порядку № 845, то такий порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (далі рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі державні органи).

Отже, норми зазначеного Порядку регулюють порядок виконання рішень про стягнення коштів, тобто поширюються на судові рішення майнового характеру з конкретно визначеним способом його виконання. При цьому саме стягувач за рішенням суду про стягнення коштів звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, із заявою про виконання рішення суду та подає документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, передбаченим пунктом 6 Порядку. Подібне правове регулювання міститься і у Законі № 4901-VІ.

Аналізуючи правову природу рішення, яке підлягало виконання в рамках виконавчого провадження ВП № 69664290 від 17.08.2022, на предмет того, чи можна його вважати рішенням "майнового характеру", суд зважає на те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2022, на підставі якого 04.07.2022 видано виконавчий лист № 120/2913/22-а, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Відтак, беручи до уваги, що у вказаному рішенні суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, а не стягнути вищезазначену суму коштів, суд вважає, що виконання такого рішення має здійснюватись в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а не за тими правилами, на які посилається позивач.

Наведене кореспондується з положеннями статті 63 Закону № 1404-VІІІ, за змістом якої немайновими рішеннями є рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Будь-яких інших законних підстав для передачі відповідачем матеріалів виконавчого провадження та необхідних документів до органів Державного казначейства для перерахування (безспірного списання) коштів, судом не встановлено та позивачем не наведено.

Водночас суд не наділений повноваженнями зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення (вчиняти дії), не передбачені законом, а згідно із спеціально-дозвільним принципом, який закріплений у ч. 2 ст. 19 Основного Закону України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи можуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений Законом № 1404-VIII, і протиправної бездіяльності, що є предметом оскарження у цій справі, не допустив.

Згідно з положеннями статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як зазначено у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Низка рішень ЄСПЛ містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (мотивованості) судових рішень, зокрема, наголошується на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення (рішення у справі "Якущенко проти України", заява № 57706/10, пункт 28).

Принцип належного здійснення правосуддя також передбачає, що судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони ґрунтуються (рішення у справах "Garcнa Ruiz v. Spain" [GC] (заява №30544/96, пункт 26), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23), "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58), "Бендерський проти України" (заява N 22750/02, пункт 42)).

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово зазначав, зокрема у рішенні "Garcнa Ruiz v. Spain" [GC] (заява № 30544/96, пункт 26) про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте вказаний підхід не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (рішення у справах "Van de Hurk v. The Netherlands" (заява № 16034/90, пункт 61), "Шкіря проти України" (заява № 30850/11, пункт 43). Ступінь застосування обов`язку викладати мотиви може варіюватися в залежності від характеру рішення і повинно визначатися у світлі обставин кожної справи.

Подібних висновків щодо необхідності дотримання вказаного зобов`язання виключно з огляду на обставини справи ЄСПЛ дійшов також у рішеннях "Ruiz Torija v. Spain" (заява №18390/91, пункт 29), "Higgins and others v. France" (заява № 20124/92, пункт 42), "Бендерський проти України" (заява №22750/02, пункт 42) та "Трофимчук проти України" (заява № 4241/03, пункт 54).

Тобто у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього, а мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи.

Відтак, перевіривши ключові доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, а також беручи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, тоді як інших судових витрат у зв`язку з розглядом справи не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України, якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) (, місцезнаходження: а/с 391, м. Вінниця, 21028);

3) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (, місце знаходження згідно з матеріалами виконавчого провадження: вул. Соборна, 50, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено 05.12.2022.

Суддя Сало Павло Ігорович