Справа № 520/26129/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 грудня 2022 року справа №520/26129/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання дій протиправними та стягнення сум,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту відповідач), в якому просить:

- визнати прострочення відповідачем виконання свого зобов`язання та порушення гарантій відповідно до Цивільного кодексу України та Закону України 4452-VI, починаючи з 15.07.2016 по 22.03,2018 по відношенню до позивача з порушенням матеріального приватного права власності споживача фінансових послуг, завдання позивачу значних грошових збитків і втрат та нанесення тяжкої моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на користь позивача наступні грошові кошти:

- компенсацію за тяжку моральну шкоду - 61.500,00 грн.

- інфляційні втрати за 615днів - 50 700,00 грн.

- 3%(три проценти) річних (штрафні санкції) - 9 856,00 грн.

- нанесений збиток (упущена вигода) - 52569,00 грн.

- пеня за прострочення зобов`язання - 585 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 27.02.2019, зобов`язано Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованих Законом коштів по вкладам за рахунок Фонду відповідно до депозитного рахунку від 20.05.2017 №3705 на суму 195 000,00 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч). На підставі вказаного рішення 22.03.2018 позивачу виплачено кошти у сумі 195 000,00 грн. У зв`язку з порушенням строку виплати відповідачем гарантованої суми вкладу, з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому 3% річних, інфляційні втрати, упущену вигоду. Також позивач просить стягнути моральну шкоду у сумі 61 500,00 грн., оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасну виплату коштів відповідно до договору депозиту.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач засобами поштового зв`язку надіслав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що на виконання рішень судів у справі №826/1195/17 уповноваженою особою було включено додаткову інформацію щодо позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується копією витягу Змін та доповнень до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ПАТ «Банк Михайлівський» та виплачено кошти у сумі 195 000,00 грн. Таким чином, на думку відповідача, відповідно до норм чинного законодавства відповідач виконав свій обов`язок перед позивачем у повному обсязі. Звертає увагу, що між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні, свої обов`язки відповідач здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI, який є спеціальним нормативно-правовим актом. За положеннями пунктів 3, 5 частини 5 статті 36 Закону України №4452-VI тимчасовою адміністрацією не здійснюється нарахування фінансових санкцій.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

У позовній заяві позивач вказує, що між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі по тексту ПАТ «Банк Михайлівський») укладено договір банківського вкладу (депозит) «Перше знайомство» від 20.05.2016 №980-032-000244724, відповідно до якого позивачем було внесено 195 000,00 грн.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №4/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Юрія Петровича.

Виконавчою дирекцією Фонду 13.06.2016 прийнято рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначено Уповноважену особу та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням від 01.09.2016 №1702 виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» з 05.09.2016, на Волкова Олександра Юрійовича.

Рішенням від 24.01.2017 №265 виконавча дирекція Фонду делегувала окремі повноваження ліквідатора Волкову Олександру Юрійовичу з 25.01.2017 та призначила Уповноваженою особою Гриценка Володимира Володимировича з 25.01.2017, делегувавши йому також окремі повноваження ліквідатора.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.02.2018 №383 змінено уповноважену особу ФГВФО ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» провідного юрисконсульта відділу розслідування протиправних діянь департаменту розслідування протиправних діянь ОСОБА_2 , якому з 09.02.2018 делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.06.2018 №1758 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора», продовжено процедуру ліквідації до 12.07.2020 включно та продовжені повноваження ліквідаторів:

Волкова О.Ю. - повноваження, визначені статтями 37, 38, 47-52,52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надані рішенням від 24.01.2017 №265);

ОСОБА_2 з 09.02.2018 делеговані повноваження, визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надані рішенням від 08.02.2018 №383).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 11.02.2020 №311 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», яким з 12.02.2020 призначено Паламарчука В.В.

З метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «Банк Михайлівський», передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28 травня 2020 року №1014 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» на один рік з 13.07.2020 до 12.07.2021 включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Паламарчуку Віталію Віталійовичу строком на один рік з 13.07.2020 до 12.07.2021 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1139 від 18.06.2020 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до зазначеного рішення процедура ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» передбачає виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів протягом п`яти років з дня початку процедури ліквідації банку.

Також рішенням продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Паламарчуку Віталію Віталійовичу до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ліквідація ПАТ «Банк Михайлівський» здійснюватиметься з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13.05.2020 №590-ІХ та відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону.

Рішення від 18.06.2020 №1139 прийняте з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «Банк Михайлівський», передбачених Законом, та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, статті 48 Закону, підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №590.

Повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

Таким чином, з 23.05.2016 заходи щодо виведення неплатоспроможного банку - ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виключно у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач, дізнавшись про введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський», звернувся із заявами в банк-агент «ПУМБ» у місті Харкові по виплаті гарантованих, відшкодованих коштів (з процентами) за рахунок Фонду гарантування по депозиту №980-032-000244724, однак йому було відмовлено.

У січні 2017 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, у якому просив зобов`язати відповідача подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо стану особистих рахунків (з процентами) позивача - як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування гарантованих Законом коштів за рахунок ФГВФО за договором від 20.05.2016 №980-032-000244724.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2017 у справі №826/1195/17 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що гарантії Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на позивача, а кошти зараховані 19.05.2016 на підставі нікчемного правочину, тому відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду та зобов`язання вчинити дії по включенню позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунків коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного адміністративного суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 27.02.2019, апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №826/1195/17 задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Зобов`язано Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованих Законом коштів по вкладам за рахунок Фонду відповідно до депозитного рахунку від 20.05.2017 №3705 на суму 195000,00 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч).

На виконання рішень судів у справі №826/1195/17 уповноваженою особою було включено додаткову інформацію щодо позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осі, що підтверджується копією витягу Змін та доповнень до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ПАТ «Банк Михайлівський».

Позивачу було відшкодовано грошові кошти у межах гарантованої суми відшкодування за його вкладом, які ним були отримано 22.03.2018 у загальній сумі 195 000,00 грн.

Таким чином, відповідач виконав свій обов`язок перед позивачем щодо відшкодування грошових коштів у межах гарантованої суми відшкодування за його вкладом, що не заперечується позивачем у даній справі.

У зв`язку з порушенням строку виплати відповідачем гарантованої суми вкладу, з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому 3% річних, інфляційні втрати, упущену вигоду. Також позивач просить стягнути моральну шкоду у сумі 61 500,00 грн., оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасну виплату коштів відповідно до Договору депозиту.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних, інфляційних збитків, упущеної вигоди та пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Таким чином, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує грошове або не грошове зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою.

За змістом положень статтей 524, 533 - 535 та 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційної складової входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Положення статті 625 ЦК України визначають загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

При цьому, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц:

« 44. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

45. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

У свою чергу, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Крім того, підставою застосування передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

За правилами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Положеннями статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка - неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Фонд виконує свої зобов`язання перед позивачем та несе відповідальність за їх невиконання виключно в межах, передбачених Законом.

Саме цим Законом визначено початок виплат вкладникам гарантованих сум відшкодування - в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для деяких банків - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку (частина 1 статті 28 Закону), та завершення - у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи (частина 7 статті 26, частина 3 статті 28 Закону).

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2020 №1921 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», делеговані Паламарчуку В. В. рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» від 18.06.2020 №1139 та делегування повноважень ліквідатора».

Відповідно до зазначеного рішення визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» здійснюється Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Михайлівський» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відтак, на час розгляду справи строк здійснення виплат вкладникам гарантованого відшкодування не сплинув.

Крім цього, відповідно до пунктів 3, 5 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, у розумінні частини другої статті 22 ЦК України є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Заявляючи вимоги про стягнення з Фонду упущеної вигоди, позивачем не доведено наявності упущеної вигоди та її розміру.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги), за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Вказана норма визначає права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) та застосовується у договірних відносинах між споживачем та виконавцем.

Суд зазначає, що між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні, оскільки свої обов`язки відповідач здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативним актом.

Аналогічні висновки містить й Постанова Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №761/31569/16-ц.

У вказаній постанові зазначено, що частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування штрафних санкцій (пункт 3 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на його користь 3% річних.

Таким чином, виходячи з наведених положень законодавства та обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3% річних та інфляційних збитків є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, тому не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що йому заподіяно шкоду та не доведено наявність такої шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вину останнього в її заподіянні.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди.

Вказана позиція співпадає з позицією Верховного Суду висловленою у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.04.2018 у справі №761/13137/16-ц.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З наведених підстав, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак, про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Судові витрати у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями243,245,246,255,263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та стягнення сум відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 з 24.02.2022 був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 06.12.2022.

.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА