Справа № 140/5882/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5882/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бренд Проперті до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Бренд Проперті (далі ТзОВ Бренд Проперті, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 21.07.2022 № UA 205050/2022/000053/2 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2 та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.07.2022 № UA 205050/2022/001420 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/001451.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство відповідно до укладених зовнішньоекономічних контрактів від 12.07.2022 № 07-2022 придбало товар 1 (одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання), товар 2 (взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно- осіннє та літнє, ступінь зношеності не перевищує 25%), товар 3 (текстиль, що був у користуванні, для подальшого використання, ступінь зношеності не перевищує 25%) у компанії DIAMONDS GROUP SPRL та вживаний одяг у компанії DERIVADA VARIAVEL-UNIPESSOAL LDА відповідно до контракту №07/2022/DB/2 від 21.07.2022.

20.07.2021 з метою митного оформлення товару позивач через декларанта подав до Волинської митниці митну декларацію за №UA205050/2022/047485, згідно якої задекларована декларантом митна вартість товарів обчислена за 1 методом, тобто за ціною контракту, і у поданій декларації складала 0,55 доларів США/кг. Проте, за вказаною декларацією відповідачем було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001418, згідно якої було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причини відсутності оплати платежів відповідно до статті 266 МК України.

21.07.2022 позивач через декларанта подав відповідачу митну декларацію за №UA205050/2022/047796 відповідно до якої задекларована митна вартість товару обчислена за шостим (резервним) методом і складала 0,90 доларів США/кг.

В подальшому, 01.08.2022 з метою митного оформлення товару позивач також через декларанта подав до Волинської митниці митну декларації №UA205050/2022/049781, у якій задекларована декларантом митна вартість товару обчислена за першим методом, тобто за ціною контракту, і ціна товару складала 0,90 дол. США/кг.

Проте митним органом було відмовлено позивачу у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості 21.07.2022 № UA 205050/2022/000053/2 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2, оскільки подані документи містять розбіжності та неточності, а також прийняті картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.07.2022 № UA 205050/2022/001420 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/001451.

Позивач з таким твердженням митного органу не погоджується та зазначає, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (а.с. 97) та ухвалою суду від 13.10.2022 допущено у даній справі заміну первісного відповідача Волинську митницю Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи 43350888) на його правонаступника Волинську митницю (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) (а.с. 104-105).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с. 111-118).

В обґрунтування своєї позиції вказав, що під час здійснення митного контролю за поданими митними деклараціями №UA205050/2022/047796 від 21.07.2022 та №UA205050/2022/049781 від 01.08.2022 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах.

За результатами опрацювання було встановлено, що в п. 4.1 контракту №1/10-2021 від 25.10.2021 вказано, що ціна товару встановлюється в євро, а в інвойсі №07-2022/BD/9 від 18.07.2022 ціна товару вказана в доларах США. В п. 5 цього ж контракту зазначено, що оплата за товар може здійснюватись як у формі передоплати, так і з відстрочкою на 180 днів з моменту перетину кордону. В той же час в інвойсі термін оплати 360 днів. В п.3.1 контракту №1/10-2021 від 25.10.2021 умови поставки DAP BRUXELLES, а в інвойсі M07-2022/BD/9 від 18.07.2022 DAP KUIV. Вартість товару згідно інвойсу 9570 дол. США, а згідно декларації країни відправлення 8999 дол. США.

Також в п.5.1 контракту №07/2022DB/2 від 21.07.2022 зазначено, що оплата за товар може здійснюватись як у формі передоплати, так і з відстрочкою на 180 днів з моменту перетину кордону. В той же час в інвойсі термін оплати 360 днів.

Згідно контракту № 07/2022DB/2 від 21.07.2022 торгівельна країна Португалія, a в CMR № 151685 від 27.07.2022 місце завантаження - Бельгія.

У зв`язку з наведеним митним органом було прийнято оскаржувані рішення від 21.07.2022 № UA 205050/2022/000053/2 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2 та винесені картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.07.2022 № UA 205050/2022/001420 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/001451.

Також представник відповідача вказує на те, що за МД №UA205050/2022/047796 від 21.07.2022 та №UA205050/2022/049781 від 01.08.2022 відбулось спрацювання профілю ризику: 105-2 «контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «витребування документів, які підтверджують митну вартість товару».

При перевірці заявленої митної вартості товару посадовою особою митниці відповідно до п.п.2.2.13, 2.2.14 п.2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари, а також з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Як вважає відповідач, наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, є беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість заявленого товару, та як наслідок, підставою для витребування додаткових документів, які б спростували вказані розбіжності. Разом з тим, декларант не надав додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Враховуючи не надання декларантом витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України та у відповідності до наказу ДМСУ № 476 від 01.07.2021 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо посадових осіб митних органів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначенням митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» рівень митної вартості по МД№UA205050/2022/047796 становить за: товар 1 - 1,47 дол/кг (МД від 20.07.2022 №UA209140/2/71237); товар 2 - 1,47 дол/кг (МД від 11.07.2022 №UA205050/2/45692); товар 3 - 1,47 дол/кг (МД від 20.07.2022 №UA209140/2/71232) та по МД №UA205050/2022/049781 - 1,47 дол/кг (МД від 20.07.2022 №UA209140/2/71237).

З наведених підстав відповідач вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості є законними, обґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Вказані рішення слугували беззаперечною підставою для написання карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.07.2022 №UA205050/2022/001420 та від 01.08.2022 №UA205050/2022/001451.

Позивач у відповіді на відзив не погодився з аргументами відповідача з аналогічних підстав, зазначених у позовній заяві (а.с. 166-173). Крім цього додатково зазначив, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням частини 2 статті 55 МК України.

Також, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів та у відзиві відповідачем не надано обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірних рішеннях, а лише містяться посилання на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Водночас зазначає, що посилання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення ТзОВ «Бренд Проперті» митної вартості товару, зазначеного у митних деклараціях №UA205050/2022/047796 та №UA205050/2022/049781, оскільки мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТОВ Бренд Проперті (покупець) укладено контракти купівлі-продажу від 12.07.2022 № 07-2022 з компанією DIAMONDS GROUP SPRL (продавець) (а.с. 22-28) та від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 з компанією DERIVADA VARIAVEL-UNIPESSOAL LDА (продавець) (а.с. 53-59).

Пунктом 1.2 яких передбачено, що продавець зобов`язується передати покупцю продукцію згідно з фактурою.

Товар, що підлягає продажу за цим контрактом поставляється покупцю комплектно в кількості, що визначена у фактурі (п. 2.1 контрактів).

Згідно з пунктами 3.1 цих контрактів продавець поставляє покупцю товар на територію України на умовах DAP BRUXELLES згідно Інкотермс 2020. Умови поставки вказуються у фактурі до кожної поставки.

Пунктом 4.1. контракту від 12.07.2022 № 07-2022 визначено, що ціна товару, яка підлягає поставці встановлюється в євро та зазначається в фактурі, а пунктом 4.1. контракту від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 - ціна товару, яка підлягає поставці встановлюється в євро та зазначається в фактурі.

В той же час, пунктами 5.1 - 5.3 контрактів визначено, що оплата за товар може бути як у вигляді передоплати, так і можлива відстрочка на 180 днів з моменту перетину митного кордону України. Валюта платежу може не відповідати валюті ціни. Оплата за товар може здійснюватися як в доларах США, так і в євро на основі курсу НБУ на дату платежу. Продавець погоджується прийняти оплату за відвантажений товар як в доларах США, так і в євро по всіх поставках, які стосуються даних контрактів. Остаточне рішення щодо вибору валюти оплати приймає покупець.

Розрахунки за цими контрактами проводяться в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок продавця згідно цих контрактів. Всі податки, мито та інші збори по виконанню даних контрактів на території країни продавця несе продавець, а на території країни покупця покупець.

Відповідно до пункту 6.1 контрактів продавець зобов`язаний нести всі витрати пов`язані із завантаженням товару.

Товар, який є предметом поставки повинен бути запакований та промаркований продавцем згідно із письмовими вказівками покупця. Упакування повинно відповідати вимогам, що зазвичай ставляться до упакування такого роду товарів та забезпечувати достатній захист та збереження продукції від ушкоджень під час транспортування (п. 7.1 контрактів).

13.07.2022 сторонами ТОВ Бренд Проперті та компанією DIAMONDS GROUP SPRL було укладено додаткову угоду до контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 № 07-2022, відповідно до якої, зокрема, збільшено строк оплати за товар зі 180 до 360 днів (а.с. 29).

На виконання умов договорів, компанія DIAMONDS GROUP SPRL виставила позивачу рахунок-інвойс, а саме: від 18.07.2022 № 07-2022/ВD/8 згідно з яким вартість товару вживаний одяг, вагою 12000 кг, вживане взуття вагою 5200 кг та вживані одіяла, штори, постільна білизна вагою 200 кг по 0,55 дол США/кг становить в загальній сумі 9570,00 дол США (а.с. 30).

В свою чергу, компанія DERIVADA VARIAVEL-UNIPESSOAL LDА виставила позивачу рахунок-інвойс від 28.07.2022 № 07/2022/DB/2-1 згідно з яким вартість товару вживаний одяг, вагою 16050 кг по ціні 0,90 дол США/кг становить в загальній сумі 14445,00 дол США (а.с. 60).

20.07.2022 для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару 1 «одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, продезинфіковані та поставляються у мішках: вживаний чоловічий та жіночий одяг в асортименті, вживані додаткові речі до одягу» вагою 12000 кг; товару 2 «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, ступінь зношеності не перевищує 25 % вагою 5200 кг та товару 3 «текстиль, що був у користуванні, для подальшого використання, ступінь зношеності не перевищує 25 % вагою 200 кг товариство подало МД №UA205050/2022/047485 (а.с. 37-39). Митна вартість товару становить 9570,00 дол.США (еквівалентно 279969,39 грн), яку визначено за першим методом.

20.07.2022 Волинська митниця винесла карту відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2022/001418 з причини відсутності оплати платежів відповідно до статті 266 МК України.

Водночас, 21.07.2022 компанія DIAMONDS GROUP SPRL повідомила ТзОв «Бренд Проперті» про те, що вартість аналогічного товару, який реалізується продавцем за межі країн ЄС, становить 0,80-0,90 дол. США/кг товару.

21.07.2022 у зв`язку з відмовою у митному оформленні (випуску) товарів, декларантом позивача подано для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару 1 «одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, продезинфіковані та поставляються у мішках: вживаний чоловічий та жіночий одяг в асортименті, вживані додаткові речі до одягу» вагою 12000 кг; товару 2 «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, ступінь зношеності не перевищує 25 % вагою 5200 кг та товару 3 «текстиль, що був у користуванні, для подальшого використання, ступінь зношеності не перевищує 25 % вагою 200 кг МД №UA205050/2022/047796 (а.с. 42-44). Митна вартість товару становить 9570,00 дол США, яку визначено за шостим методом та було здійснено коригування митної вартості товару з розрахунку 0,90 дол. США/кг. До митної декларації додано: зовнішньоекономічний договір від 12.07.2022 № 07-2022, рахунок-фактуру (інвойс) №07-2022/ВD/8, автотранспортну накладну № 202218 від 18.07.2022, декларацію про походження товару від 18.07.2022 №07-2022/ВD/9, митну декларацію за якою було відмовлено у випуску товарів №UA205050/2022/047485 від 20.07.2022, договір про надання послуг митного брокера від 01.07.2022 ДВСЕ/39-22, лист від 18.07.2022 № 22/07/20-1, сертифікат дезінфекції від 18.07.2022, сертифікат якості від 18.07.2022.

Крім того, 01.08.2022 для митного оформлення ввезеного на територію України товару «одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, продезінфіковані та поставляються у мішках: вживаний чоловічий та жіночий одяг в асортименті, вживані додаткові речі до одягу. Виробник: немає даних. Торгівельна марка: немає даних» вагою 16050 кг товариство подало МД №UA205050/2022/049781 (а.с. 144). Митна вартість товару становить 14445 дол.США (еквівалентно 528233,43 грн), яку визначено за першим методом. До митної декларації додано: зовнішньоекономічний договір від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2-1, рахунок-фактуру (інвойс) №07/2022/ВD/2-1, автотранспортну накладну № 151685 від 27.07.2022, декларацію про походження товару від 28.07.2022 №07/2022/ВD/2-1, книжку МДП від 28.07.2022 № МХ.85027189, договір про надання послуг митного брокера від 01.07.2022 ДВСЕ/39-22, сертифікат дезінфекції від 28.07.2022, сертифікат якості від 28.07.2022.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронних повідомленнях з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту по МД №UA205050/2022/047796 від 21.07.2022, МД №UA205050/2022/049781 від 01.08.2022 було запропоновано подати такі документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) про поставку товарів; прайс-лист (а.с. 45, 69).

На електронні повідомлення митниці товариство повідомило митний орган про те, що додаткових документів не надає та просило прийняти рішення, про що свідчать відповідні розписки (а.с. 45, 69).

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 21.07.2022 №UA205050/2022/000053/2 (а.с. 46-47) та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2 (а.с. 70-71), а також сформувала картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001420 (а.с. 48-49), №UA205050/2022/001451 (а.с. 72-73).

У графі 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначено що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив:

1) за МД№UA205050/2022/047796 - в п.4.1 контракту №1/10-2021 від 25.10.2021 вказано, що ціна товару встановлюється в євро, а в інвойсі №07-2022/BD/9 від 18.07.2022 ціна товару вказана в доларах США. В п. 5 цього ж контракту говориться, що оплата за товар може здійснюватись як у формі передоплати, так і з відстрочкою на 180 днів з моменту перетину кордону. В той же час в інвойсі термін оплати становить 360 днів. В п.3.1 контракту №1/10-2021 від 25.10.2021 умови поставки DAP BRUXELLES, а в інвойсі M07-2022/BD/9 від 18.07.2022 - DAP KYIV. Вартість товару згідно інвойсу 9570 дол. США, а згідно декларації країни відправлення 8999 дол. США (по курсу Нацбанку Польщі станом на 18.07.2022. Митна декларація країни відправлення №22PL412020Е0860470 відсутня на сайті https://ес. еuropa.еu.

2) за №UA205050/2022/049781 в п.5.1 контракту №07/2022DB/2 від 21.07.2022 говориться, що оплата за товар може здійснюватись як у формі передоплати, так і з відстрочкою на 180 днів з моменту перетину кордону. В той же час в інвойсі термін оплати 360 днів. Згідно контракту №207/2022DB/2 від 21.07.2022 торгівельна країна Португалія, a CMR № l51685 від 27.07.2022 місце завантаження - Бельгія.

В оскаржуваних рішеннях вказано, що у зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують заявлену митну вартість та наявністю розбіжностей в поданих документах згідно з статтею 53 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) про поставку товарів; прайс-лист.

Додаткові документи декларант надавати відмовився, про що повідомлено листами б/н від 21.07.2022 та від 01.08.2022.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також вимогами частини 6 статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу, рівень митної вартості становить за: товар 1 - 1,47 дол. США/кг (МД від 20.07.2022 №UA209140/2/71237); товар 2 - 1,47 дол. США/кг (МД від 11.07.2022 №UA205050/2/45692); товар 3 - 1,47 дол. США/кг (МД від 20.07.2022 №UA209140/2/71232) (оскаржуване рішення №UA205050/2022/000053/2 від 21.07.2022), та 1,47 дол. США/кг (МД від 20.07.2022 №UA209140/2/71237) (оскаржуване рішення №UA205050/2022/000055/2 від 01.08.2022).

Митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Також роз`яснено декларанту право на звернення до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X та статті 55 Митного кодексу».

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання карток відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2022/001420 (а. с. 48-49) та № UA205050/2022/001451 (а.с. 72-73). У цих же картках відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості товару відповідно до рішень про коригування митної вартості від 21.07.2022 №UA205050/2022/000053/2 та від 01.08.2022 №UA205050/2022/000055/2.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №UA205050/2022/047926 від 21.07.2022 та №UA205050/2022/049873 від 01.08.2022 шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України (а.с. 50-52, 74-75).

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару та картками відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: вживаного одягу, взуття, текстилю та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так до митних декларацій №UA205050/2022/047796 від 21.07.2022, МД №UA205050/2022/049781 від 01.08.2022 на підтвердження митної вартості товару та обраного методу її визначення, декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: зовнішньоекономічні договори від 12.07.2022 № 07-2022, від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2-1, рахунки-фактури (інвойси) №07-2022/ВD/9 від 18.07.2022, №07/2022/ВD/2-1 від 28.07.2022, автотранспортні накладні № 202218 від 18.07.2022, № 151685 від 27.07.2022, декларацію про походження товару від 18.07.2022 №07-2022/ВD/9, від 28.07.2022 №07/2022/ВD/2-1, митну декларацію за якою було відмовлено у випуску товарів №UA205050/2022/047485 від 20.07.2022, договори про надання послуг митного брокера від 01.07.2022 ДВСЕ/39-22, лист від 18.07.2022 № 22/07/20-1, сертифікати дезінфекції від 18.07.2022, від 28.07.2022, сертифікати якості від 18.07.2022, від 28.07.2022 та книжку МДП від 28.07.2022 № МХ.85027189.

В подальшому, листами № б/н від 21.07.2022 від 01.08.22 позивач повідомив, що товариством до митного оформлення додаткових документів не надає та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України (а.с. 45, 69).

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

У даному випадку оскаржувані рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

З такими твердженнями відповідача суд не погоджується та зазначає наступне.

Так, контрактом купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022 визначено, що ціна товару, яка підлягає поставці встановлюється в євро та зазначається в фактурі. Оплата за товар може бути як у вигляді передоплати, так і можлива відстрочка на 180 днів з моменту перетину митного кордону України. Валюта платежу може не відповідати валюті ціни. Оплата за товар може здійснюватися як в доларах США, так і в євро на основі курсу НБУ на дату платежу. Продавець погоджується прийняти оплату за відвантажений товар як в доларах США, так і в євро по всіх поставках, які стосуються даних контрактів. Остаточне рішення щодо вибору валюти оплати приймає покупець.

В той же час, 13.07.2022 між ТзОВ «Бренд Проперті» та компанією DIAMONDS GROUP SPRL було укладено додаткову угоду до контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 № 07-2022, відповідно до якої, зокрема, збільшено строк оплати за товар зі 180 до 360 днів; внесено зміни до пунктів 3.1 та 4.1 контракту та визначено, що продавець поставляє покупцю товар на умовах поставки DAP або FCA згідно Інкотермс 2020, ціна товару, що підлягає поставці встановлюється в доларах США та зазначається у фактурі (а.с. 29).

Відповідно до рахунку фактури (інвойсу) від 18.07.2022 № 07-2022/ВD/8 ціна товару становить в загальній сумі 9570,00 дол США, що відповідає фактурній вартості, вказаній в МД №UA205050/2022/047796 від 21.07.2022; умови поставки зазначені DAP Kyiv Ukraine, термін оплати 360 днів (а.с. 30).

Як слідує з матеріалів справи, при ввезенні на митну територію товарів № 1, 2, 3 застосовувались умови поставки Інкотермс-DAP, які передбачають, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Отже, враховуючи зміни внесені до пунктів 3.1 та 4.1 контракту 12.07.2022 № 07-2022, укладеного між позивачем та компанією DIAMONDS GROUP SPRL випливає, що строк оплати за товар становив 360 днів та ціна товару відповідно до умов договору встановлювалась в доларах США.

Стосовно твердження відповідача про те, що в п.3.1 контракту №1/10-2021 від 25.10.2021 зазначені умови поставки DAP BRUXELLES, а в інвойсі № 07-2022/BD/9 від 18.07.2022 - DAP Kyiv, то суд їх до уваги не приймає та зазначає, що згідно з умовами договору умови поставки вказуються саме у фактурі до кожної поставки.

При цьому як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, при ввезенні товару застосовувались умови поставки Інкотермс DAP Kyiv, що не суперечить умовам договору. Умови поставки чітко відображаються і в оформленій митній декларації, зокрема у графі № 20.

Також суд звертає увагу, що в даному випадку поставка товару відбувалась відповідно до контракту від 12.07.2022 № 07-22, укладеного з DIAMONDS GROUP SPRL, а не від 25.10.2021 № 1/10-2021. Водночас суд звертає увагу, що декларантом позивача до митного оформлення товару надавався лист компанії DIAMONDS GROUP SPRL від 18.07.2022 у якому повідомлялось про допущення помилки при оформленні товаро-супровідних документів та просило вважати правильним номер контракту 07-2022 від 12.07.2022, а не від 25.10.2021 № 1/10-2021.

Отже, сумніви митного органу з цього приводу є безпідставними.

У спірному рішенні від 21.07.2022 №UA205050/2022/000053/2 відповідач також посилається на наявність розбіжностей, а саме, що вартість товару згідно інвойсу - 9570 дол. США, не відповідає ціні товару, зазначеній в декларації країни-відправлення 8999 дол. США (по курсу Нацбанку Польщі станом на 18.07.2022).

З цього приводу суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Як уже було зазначено судом, декларантом до кожної митної декларації були надані інвойси, за якими здійснювалась відповідна операція. Так рахунки-фактури є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належить до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Крім того, суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Водночас в даному рішенні відповідач посилається на митну декларацію країни відправлення № 22ЕЕ1210ЕЕN0784024, проте яке відношення має така декларація до ввезеного позивачем товару за МД № UA205050/2022/047796 не зазначено.

Щодо посилання митниці в оскаржуваному рішенні від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2 на те, що в контракті купівлі-продажу від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 торгівельна країна Португалія, а в CMR № 151685 від 27.07.2022 зазначене місце завантаження Бельгія, то такі доводи відповідача спростовуються тим, згідно з умовами договору, укладеному з компанією DERIVADA VARIAVEL-UNIPESSOAL LDА покупець зобов`язаний прийняти поставку товару в погодженому сторонами місці.

Як ствердив позивач місце відправлення партій товару може відрізнятися від місця завантаження враховуючи те, що контрагенти-постачальники імпортованого товару мають відокремлені структурні підрозділи в країнах Євросоюзу і комплектування партій товару може відбуватися з різних складів продавця, місцезнаходження якого може відрізнятися від місця реєстрації юридичної особи.

Крім цього, враховуючи те, що поставка товару відбувалась на умовах поставки Інкотермс DAP Kyiv, то в ціну товару уже було включено, маркування, пакування, завантаження, ризики пошкодження та втрати, всі податки і мито, інші збори, а також і вартість доставки товару до м. Київ.

Суд додатково звертає увагу, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

В свою чергу, відомості щодо місця завантаження товару безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим такі відомості не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

На думку суду, такі твердження митного органу є безпідставними та необґрунтованими.

Суд додатково звертає увагу, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови термінів оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Відтак, проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані ТзОВ «Бренд Проперті» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту. Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі вищевказаного товару в договірні відносини з третіми особами, крім продавців, не вступав.

Також суд зазначає, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, суд не вбачає розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах.

У свою чергу, суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Зокрема, відповідач зазначив про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З даного приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Щодо витребуваної виписки з бухгалтерської документації, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

На думку суду, сама по собі виписка з бухгалтерської документації, угода із третіми особами, не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунки-фактури (інвойси). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.

При цьому суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Стосовно посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на спрацювання системи управління ризиками, суд зазначає, що зазначені обставини є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 по справі № 805/2713/16-а.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Щодо митних декларацій від 20.07.2022 №UA209140/2/71237, рівень митної вартості на товар 1 - 1,47 дол/кг, від 11.07.2022 №UA205050/2/45692, рівень митної вартості на товар 2 - 1,47 дол/кг, від 20.07.2022 №UA209140/2/71232, рівень митної вартості на товар 3 - 1,47 дол/кг, які були використані відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення від 21.07.2022 № UA205050/2022/000053/2 та від 20.07.2022 №UA209140/2/71237, рівень митної вартості на товар - 1,47 дол/кг, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення від 01.08.2022 № UA205050/2022/000055/2, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, суд зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Крім того, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Отже, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.07.2022 № UA 205050/2022/000053/2, від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2 та як наслідок картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.07.2022 № UA 205050/2022/001420 та від 01.08.2022 № UA 205050/2022/001451 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, а позов задовольнити.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 8350,28 грн, сплачений згідно з платіжними дорученнями від 19.08.2022 № 187, від 20.09.2022 № 39 (а.с. 16, 94).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці від 21.07.2022 № UA 205050/2022/000053/2, від 01.08.2022 № UA 205050/2022/000055/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці від 21.07.2022 № UA 205050/2022/001420, від 01.08.2022 № UA 205050/2022/001451.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальність Бренд Проперті за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 8350,28 грн (вісім тисяч триста п`ятдесят гривень 28 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Бренд Проперті (09119, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13, ).

Суддя Р.С. Денисюк