Справа № 280/4941/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Справа № 280/4941/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2021 за №597/с про розмір грошового забезпечення, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 по справі №280/7999/21 його позовні вимоги було задоволено. Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2021 за №597/с про розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання вказаного рішення відповідач провів перерахунок пенсії позивача, проте безпідставно, на думку ОСОБА_1 , обмежив її максимальний розмір. Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та необґрунтованими. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 22.08.2022 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

05.09.2022 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 06.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі наданої довідки, оскільки чинним законодавством України не передбачено здійснення перерахунку пенсії виходячи з грошового забезпечення з включенням інших видів, ніж ті, які виплачувалися діючим військовослужбовцям на момент виникнення права на перерахунок (на 01.01.2018). Крім того вважає передчасними та безпідставними вимоги щодо перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром, оскільки вказане право особи не порушено, а захисту підлягають тільки порушені права та/або інтереси. Також зазначає, із посиланням на приписи Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», про перевищення розміру пенсії позивача максимального розміру пенсії, встановленого цим законом. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, зазначає наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №280/9286/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

Зазначене рішення набрало законної сили - 01.04.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі №280/7999/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2021 за №597/с про розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.03.2022 по справі №280/7999/21 апеляційна скарга ГУ ПФУ в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в адміністративній справі №280/7999/21 задоволена частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 280/7999/21 скасовано в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром та в цій частині позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином вказане рішення суду набрало законної сили - 09.03.2022.

На виконання рішення суду у справі №280/7999/21 відповідачем був проведений перерахунок розміру пенсії позивача та застосоване обмеження максимального її розміру.

Не погодившись із застосованим відповідачем обмеженням максимального розміру пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку заявленим вимогам суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що предметом даного спору є обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.

Судом встановлено, що пенсія за вислугу років позивачу призначена в січні 1992 року.

За приписами ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 зазначена норма визнана неконституційною та втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України.

Разом з тим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) впроваджені аналогічні обмеження максимального розміру пенсії.

Суд зауважує, що згідно статей 7 законів України про державний бюджет України на 2019-2022 роки: з 01.01.2019 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становив - 1497 грн, з 01.07.2019 - 1564 грн, з 01.12.2019- 1638 грн, з 01.01.2020 - 1638 грн, з 01.07.2020 - 1712 грн, з 01.12.2020 - 1769 грн, з 01.01.2021 - 1769 грн, з 01.07.2021 - 1854 грн, з 01.12.2021 - 1934 грн, з 01.01.2022 - 1934 грн., з 01.07.2022 становить - 2027 грн.

Відповідно десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 14970 грн, з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 15640 грн, з 01.12.2019 по 30.06.2020 - 16380 грн, з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 17120 грн, з 01.12.2020 по 30.06.2021 - 17690 грн, з 01.07.2021 по 30.11.2021 - 18540 грн, з 01.12.2021 по 30.06.2022 - 19340 грн, з 01.07.2022 по 01.12.2022 - 20270 грн.

З довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.03.2021 №597/с вбачається, що розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 становить 26303,60 грн, відповідно 90% від цієї суми становить - 23673,24 грн. Відтак, розмір пенсії позивача перевищує встановлений Законом №3668-VI максимальний розмір пенсії.

В постанові Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №521/20962/16-а викладена наступна правова позиція:

«31. Відповідно до статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

32. Згідно абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

33. Зазначені правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. У постанові від 24.06.2020 (справа №580/234/19) Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував наступний правовий висновок:

«Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

…

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Норми статті 2 Закону № 3668-VI кореспондуються з положеннями частини третьої статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку».

34. Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

35. Судами встановлено, що лише починаючи з 01.01.2016, внаслідок перерахунку, розмір пенсії позивача перевищив максимальний. Оскільки перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

36. Отже, відповідач діяв в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури».

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведених правових позицій Верховного Суду у справах №580/234/19 та №521/20962/16-а, до спірних правовідносин належить застосовувати приписи статті 2 Закону №3668-VI.

Відтак, оскаржувані дії відповідача відповідають приписам Закону №3668-VI, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано «06» грудня 2022 року.

Суддя Р.В.Кисіль