Справа № 380/10755/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Франківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) щодо залишення наявності в реєстрі виконавчих проваджень відомостей про позивача як боржника у виконавчому провадженні №66369749 незаконною;

- постанову від 04.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66369749 скасувати;

- зобов`язати Франківський відділ у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) відобразити відомості про прийняте судом рішення в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист №465/6666/21, виданий 12.04.2021 Франківським районним судом м. Львова у справі №465/6666/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення 14 994,63, виконавче провадження №65328201. В подальшому вищезазначене рішення Франківського районного суду м. Львова скасовано та прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. 03.08.2021 відповідачем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 04.08.2021 постанову про стягнення з боржника виконавчого збору винесено в окреме виконавче провадження №66369749. 23.09.2021 у виконавчому провадженні №65328201 винесено постанову, якою скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та закрито виконавче провадження №65328201. Позивач переконаний, що, зважаючи на вищенаведене, відповідачем протиправно винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 1 499,46 грн в окреме виконавче провадження №66369749. Відтак він звернувся до суду з цим позовом, у якому просить скасувати постанову від 04.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66369749 та зобов`язати відповідача відобразити відомості про прийняте судом рішення в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 15.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 05.09.2022 суддя продовжила строк для усунення недоліків позовної заяви в частині подачі належним чином засвідченої копії постанови від 04.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66369749.

Ухвалою судді від 21.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом та поновлено цей строк; витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження №66369749.

Ухвалою від 30.09.2022 суд витребував у Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79057, м. Львів, вул. Конотопська, 6/8) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №66369749.

Супровідним листом від 10.11.2022 №380/10755/22/53789/22 відповідачу повторно направлено ухвалу суду від 30.09.2022 про витребування доказів та попереджено, що у випадку невиконання ухвали суду без поважних причин суд застосує передбачені ст. 149 КАС України заходи процесуального примусу.

Витребувані матеріали надійшли до суду 22.11.2022 під вхідним номером №73550.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі №465/6666/19 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено; стягнено з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 13 073,63 грн; стягнено з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною 06.05.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65328201 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 14 994,63 грн за виконавчим листом №465/6666/19 від 12.04.2021.

Старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною 06.05.2021 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1499,46 грн у виконавчому провадженні №6532201.

Ухвалою Франківського районного суду від 26.07.2021 у справі №465/6666/19 заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі №465/6666/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасовано, а справу призначено до нового розгляду.

Старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною 03.08.2021 у виконавчому провадженні №65328201 прийнято постанову про повернення виконавчого листа №465/6666/19 від 12.04.2021 стягувачу. Підставою для прийняття постанови слугувала заява стягувача про повернення виконавчого документа.

04.08.2021 старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною відкрито виконавче провадження №66369749 з виконання постанови 06.05.2021 №65328201.

Начальником відділу Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макухіною Іриною Володимирівною 23.09.2021 скасовано документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу» від 03.08.2021, виданий ОСОБА_2 при примусовому виконанні.

23.09.2021 старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною винесено ухвалу про закінчення виконавчого провадження №65328201 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Франківський районний суд м. Львова 27.01.2022 у справі №465/6666/19 прийняв рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовив.

Представник позивача 04.07.2022 звернулась до відповідача із заявою, у якій просила вжити негайних заходів для відновлення законних прав та інтересів ОСОБА_1 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №66369749.

Листом від 29.07.2022 №19275 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №66369749.

Відтак, позивач звернувся до відповідача із цим позовом, у якому просить скасувати постанову від 04.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66369749 та зобов`язати відповідача відобразити відомості про прийняте судом рішення в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) у статті 1 визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 1 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 №1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як встановлено з матеріалів справи, заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі №465/6666/19 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено; стягнено з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 13 073,63 грн; стягнено з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

На виконання вказаного рішення Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №465/6666/19 від 12.04.2021.

06.05.2021 старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №65328201 з виконання виконавчого листа №465/6666/19 від 12.04.2021, виданого Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 14 994,63 грн.

Одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною 06.05.2021 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №65328201 у розмірі 1499,46 грн.

В подальшому ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.07.2021 у справі №465/6666/19 заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі №465/6666/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасовано, а справу призначено до нового розгляду.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 36 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Однак, старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною 03.08.2021 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №65328201. Підставою для повернення виконавчого листа слугувала заява стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Разом з тим, старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною виокремлено постанову від 06.05.2021 №65328201 у окреме виконавче провадження шляхом винесення 04.08.2021 постанови про відкриття виконавчого провадження №66369749 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1499,46 грн.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Наслідки повернення виконавчого документа передбачені статтею 40 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з поданням таким заяви про повернення (п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII), за умови, що виконавчий збір не стягнуто, є підставою для виокремлення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, що і було зроблено старшим виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Христиною Василівною шляхом винесення 04.08.2021 постанови про відкриття виконавчого провадження №66369749 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1499,46 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що начальником відділу Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макухіною Іриною Вікторівною 23.09.2021 скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2021, видану ОСОБА_2 .

Постановою від 23.09.2021 виконавче провадження №65328201 закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню) у зв`язку зі скасування заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2021 у справі №465/6666/19 ухвалою Франківського районного суду від 26.07.2021 у справі №465/6666/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відтак, зважаючи на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2021 ВП №65328201, за наслідками прийняття якої відкрито виконавче провадження №66369749 про стягнення виконавчого збору, скасована та виконавче провадження №65328201 закінчене, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування постанови від 04.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66369749.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання незаконною бездіяльності Франківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) щодо залишення наявності в реєстрі виконавчих проваджень відомостей про позивача як боржника у виконавчому провадженні №66369749 та зобов`язати Франківський відділ у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) відобразити відомості про прийняте судом рішення в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1404-VIII, єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VIII, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі Положення №2432/5).

Відповідно до п. 1-2 розділу ХІ Положення №2432/5, єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в Системі після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Відповідно до п. 7 розділу 9 Положення №2432/5, у разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, суд доходить висновку, що скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є підставою для виключення відомостей про позивача як боржника з Єдиного реєстру боржників. Тому, оскільки в суду відсутні підстави вважати, що відповідач всупереч вимогам Положення №2432/5 не здійснить відповідного коригування у Єдиному реєстрі боржників, позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню як передчасні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання цього позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Оскільки судом задоволено одну з двох заявлених позивачем позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми судового збору у розмірі 992,40 грн.

Разом з тим, представник позивача подала заяву про компенсацію судових витрат, у якій просить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо задоволення вказаної заяви, суд виходить з такого.

Згідно з ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано:

- свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю від 29.08.2018 серії ЛВ №001127;

- ордер серії ВС №114008 від 04.08.2022;

- договір про надання правничої допомоги від 01.07.2021;

- додаткову угоду №3 від 27.07.2022 до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2021.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 зазначив, що адвокат не зобов`язаний надавати детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), у випадку, якщо розмір гонорару, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі.

Окрім того, Верховний Суд в своїй постанові звертає увагу на зміст ст.134 КАС України, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Разом з тим, вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 3400,00 грн. є неспівмірною.

Суд зазначає, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один типовий епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

У цій справі, суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими ч. 5 ст. 134 КАС України, виходить із такого:

- дана справа відноситься до справ незначної складності;

- розгляд справи проведено без участі сторін у порядку письмового провадження;

- позов носить немайновий характер;

- дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.

Разом з тим, при вирішення питання про розподіл судових витрат, враховується висновок про часткове задоволення заявленого позивачем позову.

Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відтак, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому належить зменшити до 500,00 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 04.08.2021 про відкриття виконавчого провадження №66369749 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок та 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні стягнення решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79057, м. Львів, вул. Конотопська, 6/8; ).

Суддя Сидор Н.Т.