Справа № 390/836/21 (2-а/405/63/21)
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

22 листопада 2022 року справа 390/836/21

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

при секретарі Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Кропивницької митниці на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26.11.2021 (суддя Драний В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про скасування постанови про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 24.06.2021 звернулась до Кіровоградського районного суду з позовом до Дніпровської митниці, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову №0159/11000/21 від 09.06.2021 про порушення митних правил, якою накладений штраф 567 777гр96коп за пільгове використання резидентом ввезеного на територію України автомобіля, оформленого як ввезеного нерезидентом (ас1,41).

Ухвалою Кіровоградського районного суду від 05.07.2021 справа направлена за підсудністю до Ленінського районного суду м.Кіровограда (ас26).

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26.11.2021 позов задоволений. З Кропивницької митниці стягнуто судовий збір 908гр та витрати на професійну правничу допомогу 18500гр. Прийняте рішення суд мотивував тим, що митницею не доказано що ОСОБА_3 постійно проживає на території України та є резидентом; не надано доказів правильності розрахунку митних платежів; справа мала розглядатись Чернігівською митницею, в зоні якої вчинено правопорушення; позивачка не була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи (ас116).

В апеляційній скарзі Кропивницька митниця просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції про недоказанність що ОСОБА_3 є резидентом; розрахунок митних платежів здійснений правильно; справа розглядалась Дніпровською митницею оскільки в її зоні діяльності виявлено порушення (ас129).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно протоколу №0159/11000/21 від 24.03.2021 про порушення митних правил, ОСОБА_3 16.01.2019 за паспортом громадянки США як нерезидент в зоні дії Чернігівської митниці через зелений коридор ввезла на територію України автомобіль «Toyota Sienna» vin НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі тимчасове ввезення до року без сплати митних платежів. Однак, ОСОБА_3 має посвідку на постійне проживання в Україні, видану 20.08.2018, протягом 2018 року перебувала в Україні більше 183 днів, а тому відповідно до пункту 14.1.213 статті 14 Податкового Кодексу України має статус резидента та мала сплатити при ввезені автомобіля митні платежі в сумі 189 259р32коп (ас98).

Постановою начальника управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Дніпровської митниці Кононова Д.В. №0159/11000/21 від 09.06.2021 ОСОБА_3 притягнута до відповідальності за порушення митних правил за статтею 485 Митного Кодексу України у вигляді штрафу в сумі 567 777гр96коп (ас144).

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці, особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 50 частини 1 статті 4 Митного Кодексу України, резиденти фізичні особи громадяни України, іноземці, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, в тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до абзаців 1, 2 підпункту «в» пункту 14.1.213 статті 14 Податкового Кодексу України, фізична особа резидент фізична особа, яка має місце проживання в Україні. В разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. В разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів протягом періоду або періодів податкового року.

Відповідно до частини 1 статті 380 Митного Кодексу України, тимчасове ввезення громадянами нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 2 статті 380 Митного Кодексу України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон і обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 380 Митного Кодексу України, тимчасове ввезення громадянами резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5тн), 8711 згідно УКТЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно УКТЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 380 Митного Кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Відповідно до частини 6 статті 380 Митного Кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів

Відповідно до статті 485 Митного Кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника, одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів в строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, в зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Виходячи з перелічених норм, отримання ОСОБА_3 20.02.2018 посвідки на постійне проживання в Україні ( НОМЕР_3 ), інформація Управління СБУ в Кіровоградській області в листі №61/к/612нт від 26.02.2021 що ОСОБА_3 в 2018 році перебувала в Україні більше 183 днів (ас105), при тому що автомобіль, призначений для особистого користування, ввезений 16.01.2019, реєстрація місця проживання в м.Кропивницький (ас105), - свідчать про те, що позивачка є резидентом, а саме, громадянкою іншої держави, яка має постійне місце проживання в Україні. Позивачка не надала доказів, що вона на протязі 2018 2019 років виїжджала за межі України.

Відтак, як резидент, ОСОБА_3 не мала права тимчасово ввозити на територію України автомобіль без письмового декларування, митного контролю, письмового зобов`язання про зворотне вивезення та без сплати митних платежів; а тому ОСОБА_3 вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Помилковим є висновок суду першої інстанції що митницею не надані докази правильності розрахунку митних платежів.

Дніпровська митниця направила службову записку №7.5-20-04/562 від 04.03.2021 на адресу Митного посту «Кропивницький», в якій просила провести розрахунок митних платежів при ввезенні 16.01.2019 автомобіля «Toyota Sienna» vin НОМЕР_1 вартістю, наявною в мережі Інтернет 15000$, за курсом станом на 16.01.2019 вартістю 422 502гр14коп (ас140).

Згідно службової записки Митного посту «Кропивницький» №7.5-28-15/169 від 09.03.2021, на виконання службової записки №7.5-20-04/562 від 04.03.2021 проведений розрахунок митних платежів, які могли бути сплачені за ввезення автомобіля «Toyota Sienna» vin НОМЕР_1 станом на 16.01.2019: ввізне мито 42250гр21коп, акциз 45048гр87кп, податок на додану вартість 101960гр24коп, всього 189 259р32коп. Розрахунок проведений на підставі вартості, зазначеній в службовій записці 15000$ (422 502гр14коп за курсом станом на 16.01.2019). Оскільки відсутня решта даних, які впливають на розрахунок митних платежів, використана інформація з відкритих джерел Інтернет (ас108).

Під час розгляду справи митниця повідомила що для визначення вартості автомобіля на 16.01.2019 використана інформація з сайту https://autoria.ua про вартість подібних автомобілів «Toyota Sienna» 2014 року випуску з бензиновим двигуном 2GRFE (3500CC 24-VALVE DOHC EFI) об`ємом 3456см3. Розмір ввізного мита, акцизу, податку на додану вартість розраховані за ставками, встановленими Законом України «Про митний тариф» та Податковим Кодексом України (ас169-172).

Відповідно до частини 1 статті 493 Митного Кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами 2, 3 цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Оскільки інформація про порушення з боку ОСОБА_3 митних правил була направлена УСБУ в Кіровоградській області до Дніпровської митниці, остання правомірно здійснювала провадження у справі про порушення митних правил. Висновок районного суду що справа мала розглядатись Чернігівською митницею є безпідставним.

Відповідно до статті 498 Митного Кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених в пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов, інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватись юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування, заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватись іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Митного Кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, або її представника.

Відповідно до частини 2 статті 526 Митного Кодексу України, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до частини 4 статті 526 Митного Кодексу України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 531 Митного Кодексу України, підставами для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі у розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Суд першої інстанції правильно вказав, що позивачка не була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, що позбавило її можливості подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, скористатись юридичною допомогою, надати пояснення, висловити доводи, міркування, заперечення. Безпідставне недопущення до участі у розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності через відсутність належного сповіщення про час і місце розгляду справи є окремою і достатньою підставою для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Надана копія фіскального чека (ас103) не є доказом поштового відправлення з повідомленням про вручення, у цьому чеку відсутня адреса відправлення та зміст відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між ОСОБА_3 та адвокатом Гулою С.Є. укладений договір від 16.06.2021 про надання правової допомоги, вартість якої оцінена в 18500гр (ас13).

Згідно квитанції Р24АР24АС3413 від 17.06.2021, адвокату Гулі С.Е. перераховано 18500гр (ас16).

Стягуючи цю суму, місцевий суд не врахував відсутність детального опису робіт адвоката, з якого було б конкретно видно який саме обсяг роботи був виконаної адвокатом у цій справі, яка їх складність, витрачений час тощо. Отже розмір заявлених витрат не правничу допомогу не підтверджений належними доказами.

Таким чином не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду першої інстанції про недоказанність що ОСОБА_2 постійно проживає на території України та є резидентом, що не надано доказів правильності розрахунку митних платежів, що справа мала розглядатись Чернігівською митницею. Також безпідставно стягнуті витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18500гр. Стягненню підлягає тільки сплачений судовий збір при подачі позовної заяви в сумі 908гр (ас57).

Керуючись статтями 241 245, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницької митниці задовольнити частково.

Скасувати рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26.11.2021 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову начальника управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Дніпровської митниці Кононова Д.В. №0159/11000/21 від 09.06.2021, якою ОСОБА_2 притягнута до відповідальності за порушення митних правил за статтею 485 Митного Кодексу України у вигляді штрафу в сумі 567 777гр96коп.

Стягнути з Дніпровської митниці на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908гр за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з 22.11.2022 та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко