Справа № 711/5609/22
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5609/22
Номер провадження2-а/711/61/22
РІШЕННЯ
1 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Демчика Р.В.
при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушельницької Марії Романівни до інспектора УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції 1 бат. 2 роти Харченка Владислава Валерійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушельницької М.Р. звернувся в суд із позовом до інспектора УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції 1 бат. 2 роти Харченка В.В., Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позов обґрунтовує тим, що 21.10.2022 року постановою серії ЕАР № 6058069 Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Згідно вказаної постанови, 21.10.2022 року о 19:47 год. на 56 км. дороги Р10, Черкаського району, Черкаської області, водій, керував транспортним засобом марки Ford, моделі TRANSIT, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив ст. 37 ЗУ ДР - Експлуатація ТЗ, який не пройшов обов`язковий технічний контроль.
Позивач вважає, що обставини, викладені у наведеній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд адміністративної справи та винесення постанови проведені з порушенням вимог чинного законодавства та із істотним порушенням прав позивача, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.
Так, 21.10.2022 року позивач рухався автомобільним шляхом Р10, 56 км та був зупинений працівниками патрульної поліції.
Після зупинення транспортного засобу, яким керував позивач, Відповідач 1 повідомив, що позивачем порушено ст. 37 ЗУ ДР - Експлуатація ТЗ, який не пройшов обов`язковий технічний контроль та у свою чергу виніс оскаржувану постанову.
При цьому цьому, відповідач не ознайомив позивача з правами, доказами правопорушення а також не назвав норму законодавства, яку порушив позивач.
Відповідачем 1 не була дотримана процедура складання матеріалів про адміністративне правопорушення.
Доказом недотримання процедури є, окрім іншого, час. Відповідно до оскаржуваної постанови, між вчиненням правопорушення (в постанові зазначено 19:47:28), зупинкою транспортного засобу та винесенням постанови пройшло всього 9 хвилин (дата розгляду справи - 19:56:24 год.).
Даний факт підтверджує невжиття відповідачем 1 заходів, спрямованих на виконання Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ст. 268 КУпАП та інших нормативних документів, що у свою чергу призвело до порушення прав позивача.
Окрім іншого, при винесенні даної постанови, інспектором не було враховано пояснень позивача про те, що автомобіль Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 використовується позивачем в особистих цілях, без мети одержання прибутку.
Оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст.77 КАС г та п.3 ч.2 ст.2 КАС України є необгрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням всіх, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
На підставі наведеного просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Черкаської області старшого лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6058069 від 21.10.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП; справу закрити, та стягнути з відповідача судові витрати
Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.11.2022 року. Вказаною ухвалою поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови. Розгляд адміністративної справи проводився в позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України.
16.11.2022 року на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача адвокат Крушельницька М.Р. надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. У клопотання позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх провністю.
Неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови інспектора УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Харченко В.В. ЕАР № 6058069 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Відповідно до вищевказаної постанови, 21.10.2022 року о 19:47 год. на 56 км. дороги Р10, Черкаського району, Черкаської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Ford, моделі TRANSIT, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному огляду та вчасно його не пройшов, чим порушив ст. 37 ЗУ ДР керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Так, Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як було зазначено вище, відповідно до оскаржуваного рішення відповідача, 21.10.2022 року о 19:47 год. на 56 км. дороги Р10, Черкаського району, Черкаської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Ford, моделі TRANSIT, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному огляду та вчасно його не пройшов, чим порушив ст. 37 ЗУ ДР керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Згідно п.31.3 «б» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно вимог ст.35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю, відповідно до цієї статті.
Обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.
Частиною 8 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
При цьому, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137 (далі по тексту - Порядок № 137).
У відповідності до пункту 1 Порядку №137, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
За правилами п.3 Порядку №137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
За вимогою власника обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов`язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.
Згідно з п. 22 Порядку №137, передача інформації до загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю, яка ведеться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, здійснюється кожної зміни з використанням електронних засобів зв`язку.
Відповідно до вимог ч.9 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
З урахуванням вищевказаних норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що обов`язковий технічний контроль кожні два роки зобов`язані проходити транспортні засоби, зокрема, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, із строком експлуатації більше двох років.
Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, перша реєстрація 19 вересня 2002 року, маса без навантаження 2000 кг, повна маса 3500 кг, особливі відмітки спеціалізований вантажний фургон. Власником даного автомобіля є ОСОБА_2 ..
Відповідно до реєстраційної картки ТЗ, яка є додатком до відзиву представника відповідача УПП в Черкаській області, автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, має категорію ТЗ В та код типу 2-Вантажний.
Відповідно до п.2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема, В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.
Таким чином, автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , яким 21.10.2022 року керував позивач ОСОБА_1 та на якому останній у цей день був зупинений інспектором поліції, є вантажним автомобілем з масою до 3500 кг (3.5 т) та перебуває в експлуатації більше двох років, внаслідок чого підлягає технічному контролю.
За вказаних обставин, доводи позивача та його представника, викладені в позовній заяві про те, що вказаний транспортний засіб відноситься до категорії легкових автомобілів, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, у зв`язку з чим не приймають судом до уваги.
Відповідно до положень ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, суддя приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.3 «б» ПДР України, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), за що передбачена відповідальність відповідно до положень ч.3 ст.121 КУпАП, а саме - керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, у ній зазначеній норму ПДР України, яку позивач своїми діями порушив, при цьому останній власним підписом підтвердив, що йому роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, та строк оскарження за ст.289 КУпАП.
Позивачем та його представником та його представником не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором патрульної поліції прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого складено оскаржувану постанову.
Відсутність факту правопорушення та порушення процедури інспектором патрульної поліції розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач та його представник доводять виключно поясненнями, викладеними в позові, які жодним доказом не підтверджені.
З врахуванням викладеного, доводи позивача та його представника про порушення інспектором патрульної поліції його прав та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження яких висловлено лише суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя, є безпідставними, в зв`язку з чим судом до уваги не приймаються.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи позивача та його представника про те, що інспектор патрульної поліції не ознайомив позивача з доказами правопорушення, оскільки сам по собі не проходження автомобілем позивача обов`язкового технічного контролю, а відтак і відсутність у нього протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, що встановлено інспектором патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу, і є доказом вчинення позивачем правопорушення, про що останньому було достовірно відомо станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Також, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, внаслідок чого винесення інспектором патрульної поліції оскаржуваної постанови через 9 хвилин після вчинення позивачем правопорушення, не є доказом порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та жодним чином не спростовує вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.
Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, викладені в ній обставини порушення позивачем ПДР України повністю підтверджуються матеріалами справи, внаслідок чого є законною, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, підстави для покладення на відповідачів судових витрат, які понесені позивачем з метою розгляду даної справи, відсутні.
Керуючись ст.9, 68 Конституції України, ст.19, 121, 222, 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст.77, 90, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Крушельницької Марії Романівни до інспектора УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції 1 бат. 2 роти Харченка Владислава Валерійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Р. В. Демчик