Справа № 712/9183/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/9183/21 Головуючий у 1 інстанції: Токова С.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Черкаської митниці на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської митниці, в якому просив визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил № 0382/10000/21, яку прийнято 11 серпня 2021 року Черкаською митницею, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 0382/10000/21 від 11 серпня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.4 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17 000 гривень. Провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Черкаська митниця звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що до найближчого митного органу (Київської митниці Держмитслужби) із заявою про втрату товару звернувся не позивач, а звернулося ТОВ «ЛАА ТРАНС» після доставки товару у місце призначення - 11.03.2022.

02 грудня 202 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, продовжено строк розгляду справи на 15 (п`ятнадцять) днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Черкаської митниці Державної митної служби України від 11.08.2021 року в справі про порушення митних правил № 0382/10000/21 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що в ході розгляду справи встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст.191, 200 Митного кодексу України, в ході здійснення перевезення вантажу з Волинської до Київської митниці Держмитслужби за документами контролю доставки UA100000/2021/827694 ВІД 04.03.2021 року втрачено товари "насіння соняшнику однорічного для посіву-168 мішків, в т.ч.: гібрид ЛГ50797 КЛП-114 мішків, ЛГ50529СХ-54 мішків" вартістю 22299,9 Євро, що перебували під митним контролем.

Оскаржувану постанову було винесено при наступних обставинах.

09 березня 2021 року через пункт пропуску "Ягодин-Дорогуск" митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби транспортним засобом д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на адресу ТОВ "Агріі Україна" (м. Київ вул. Смольна,9Б ) було ввезено товар "насіння соняшнику однорічного для посіву - 1542 мішки в тому числі гібрид ЛГ 5580-251 мішок, гібрид ЛГ50797КЛП -1172 мішки, ЛШ50529СХ-119 мішків вартістю 201 1150,92 ЄВРО та загальною вагою 15389,76 кг. (23 вантажних місця), що поставлявся компанією "Limagrain Europe" (Biopole Clermont Limagne Rue Hehri Mondor 63360 Saint Beauzire Franse) на виконання Зовнішньоекономічного контракту від 01.10.2020 року № 1/20-414 за комерційними інвойсами від 02.03.2021 року, та міжнародними товарно-транспортними накладними.

Переміщення товару здійснював позивач, який працює водієм ТОВ «ЛАА Транс » транспортним засобом д.р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

11 березня 2021 року вищевказаний вантаж було доставлено ОСОБА_1 до митного поста "Черкаси-центральний" Київської митниці Держмитслужби (місце доставки - зона митного контролю ТОВ "Богдан-Логістик").

11 березня 2021 року ТОВ "ЛАА ТРАНС" звернулось до найближчого митного органу (Київської митниці Держмитслужби) із заявою про втрату товару.

ОСОБА_1 зазначав у своїх поясненнях, що під час здійснення переміщення вантажу до місця призначення частину товару було викрадено 09.03.2021 року під час руху транспортного засобу в районі м. Малин Житомирської області, а факт крадіжки він виявив у місті Боярка Фастівського району Київської області, а саме на АЗС "UPG" за адресою АДРЕСА_1 .

12 березня 2021 року за результатами проведеного митного контролю вказаного вантажу було встановлено втрату товару, про що складено Акт про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у потрібних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування № 1 від 12.03.2021 року.

Митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст.191, 200 Митного кодексу України, не надав доказів існування обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що призвели до втрати частини товару. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 470 МК України.

Не погоджуючись із постановою у справі про порушення митних правил, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частиною 1 статті 458 МКА України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 458 МК України, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

За приписами ч. 1 ст. 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

В силу вимог частини 4 статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, Черкаською митницею Державної митної служби України прийнято постанову в справі про порушення митних правил від 11.08.2021 року в № 0382/10000/21 (а.с. 39-43).

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 12 березня 2021 року за результатами проведеного митного контролю вказаного вантажу було встановлено втрату товару «насіння соняшнику однорічного для посіву - 168 мішків, в т.ч.: гібрид ЛГ50797 КЛП - 114 мішків, ЛГ50529 СХ -54 мішка» вартістю 22 299,9 Євро.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Водночас, частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили регулюється розділом VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму , затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року № 1669/2181 (далі - Порядок №657).

Пунктом 2 розділу VІІІ Порядку №657 визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

У відповідності до п. 3 розділу VІІІ Порядку №657, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 червня 2020 року у справі №461/3667/16-а зазначив, що системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що особа звільняється від відповідальності за статтею 470 Митного кодексу України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Матеріали справи свідчать, що 11 березня 2021 року ТОВ "ЛАА ТРАНС" звернулось до найближчого митного органу (Київської митниці Держмитслужби) із заявою про втрату товару, до якої додало копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 104).

Так, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000174, до Фастівського РУП ГУНП в Київській області звернувся гр. ОСОБА_1 та повідомив про те, що 10.03.2021 року близько 02 :00 год. на стоянці АЗС "UPG", що за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, вул. Магістральна невідома особа із автомобіля "Сканія" д.н.з. НОМЕР_1 викрала три палети насіння (а.с. 22).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача щодо належного засвідчення факту неправомірних дій третіх осіб щодо викрадення частини товару шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань такими, що відповідають вимогам законодавства.

Щодо доводів апелянта про те, що до найближчого митного органу (Київської митниці Держмитслужби) із заявою про втрату товару звернувся не позивач, а звернулося ТОВ «ЛАА ТРАНС» після доставки товару у місце призначення - 11.03.2022, слід зазначити наступне.

Так, посилання апелянта на те, що до найближчого митного органу звернувся не позивач, а звернулося ТОВ «ЛАА ТРАНС» є безпідставним, адже, відповідно до накладної CMR № FR-UA-A115-ARI-CU від 03 березня 2021 року, саме ТОВ «ЛАА ТРАНС» вказано перевізником.

Щодо того, що із заявою про втрату товару Товариство звернулося до найближчого митного органу після доставки товару у місце призначення, слід зазначити, що таке звернення відбулося на наступний день після викрадення товару, при цьому, до закінчення встановленого ч. 1 ст. 95 МК України десятиденного строку транзитного перевезення.

З урахуванням встановлених фактичних обставин у справі, правового регулювання спірних відносин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправною та скасовано оскаржувану постанову Черкаської митниці у справі про порушення митних правил № 0382/10000/21 від 11 серпня 2021 року та закрито провадження у справі.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.