Справа № 120/7372/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2022 р. Справа № 120/7372/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Філіппова Ю.Ю.

представника відповідача Костенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту карного розшуку Національної поліції України, Управління міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

12.09.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Департаменту карного розшуку НП України (далі відповідач, Департамент).

У позовній заяві позивач просить:

визнати протиправною відмову Департаменту щодо проведення розрахунку та зарахування пільгової вислуги років до його календарної вислуги років за період служби з 26.08.1996 по 10.11.2008;

зобов`язати Департамент здійснити розрахунок вислуги із зарахуванням до календарної вислуги років яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні, за період з 26.08.1996 по 10.11.2008, загальною тривалістю 4 роки 7 місяців 10 днів відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей».

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що з 1996 року по 2008 рік проходив службу в органах внутрішніх справ, із листопада 2008 року був відряджений у розпорядження СБУ, а після цього проходив службу у Збройних Силах України. 25.09.2018 був звільнений з військової служби в запас. Станом на 05.10.2018 його вислуга років у календарному обчисленні становила 20 років 09 місяців 02 дні. Вважає, що у пільговому обчисленні його вислуга становить 25 років 4 місяці 12 днів, що дає йому право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших категорій осіб». З метою перерахунку вислуги за період з 26.08.1996 по 10.11.2008 у пільговому обчисленні звернувся із письмовою заявою до Департаменту. Департамент надіслав звернення за належністю до Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області, а Ліквідаційна комісія відмовила йому у проведенні перерахунку вислуги.

Відмову вважає неправомірною, посилаючись на те, що в період з 26.08.1996 по 10.11.2008 під час проходження служби в органах внутрішніх справ займав посади у підрозділах карного розшуку за переліком визначеним Міністром внутрішніх справ України. В цей час діяли норми Постанови Кабінету Міністрів України № 393 (у редакції Постанови від 16.11.2001 № 1497) які передбачали зарахування цього періоду до вислуги років у пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за півтора місяця. Відтак вважає, що відповідач повинен із урахуванням вказаного правила перерахувати його вислугу у пільговому обчисленні, що збільшить тривалість раніше визначеної календарної вислуги (20 років 09 місяців 02 дні) на 4 роки 7 місяців 10 днів. У такому випадку його вислуга у пільговому обчисленні становитиме 25 років 4 місяці 12 днів, що буде достатнім для призначення пенсії. Тому з метою зобов`язання відповідача перерахувати вислугу років звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання. Судове засідання призначено на 25.10.2022.

17.10.2022 відповідачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача. На думку представника Департаменту, належним відповідачем у цій справі є Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області.

Ухвалою від 25.10.2022 частково задоволено клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача та з огляду на відсутність волевиявлення (згоди) позивача на таку заміну судом залучено у процесуальному статусі другого відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області (далі відповідач 2). Розгляд справи відкладено на 29.11.2022.

18.11.2022 відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву у якому заперечено позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи відзив представник відповідача 2 акцентує увагу на тому, що із органів Міністерства внутрішніх справ України позивач звільнився ще у 2008 році. Після цього проходив службу в Службі безпеки України та Збройних Силах України. Зауважує, що обрахунок вислуги років у календарному та пільговому обчисленні здійснює орган, у якому особа набула право на призначення пенсії за вислугою років. У спірних правовідносинах відповідач 2 не є цим органом, адже після звільнення із органів системи МВС України позивач продовжував проходити службу в інших органах, період такої служби включається до вислуги років, що дає право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених із військової служби та деяких інших категорій осіб».

У судове засідання призначене на 29.11.2022 позивач та відповідач 1 не прибули, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені у порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, позивачем 28.10.2022 подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

За результатом розгляду процесуального питання про правові наслідки неприбуття у судове засідання позивача та відповідача 1, суд керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України постановив усну ухвалу про продовження розгляду справи за встановленої явки учасників справи.

Представник відповідача 2 в усних поясненнях позовні вимоги ОСОБА_1 заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову. В основному її позиція обґрунтовувалася тим, що позивач не набув право на призначення пенсії за вислугу років за результатом служби в органах внутрішніх справ (міліції) оскільки період проходження служби в цих органах тривав із 1996 року по 2008 рік. Просила врахувати, що обчислення пільгової вислуги років нерозривно пов`язано із обчисленням календарної вислуги. Вважає, що обрахунок вислуги років повинен здійснювати орган, під час служби у якому позивач набув право на призначення пенсії згідно Закону № 2262. Також акцентувала увагу на тому, що в наявній у відповідача 2 особовій справі позивача містяться відомості про його службу по 2008 рік (рік звільнення із органів внутрішніх справ), що виключає можливість повно підійти до обрахунку вислуги років ОСОБА_1 .

Надавши оцінку аргументам сторін, що наведені у заявах по суті справи та поданим до суду доказам, суд встановив такі обставини.

Із копії витягу з послужного списку архівної особової справи ОСОБА_1 встановлено, що у період із 26.08.1996 по 10.11.2008 року він проходив службу в органах внутрішніх справ Управління МВС України у Вінницькій області (а.с. 15). Ці обставини також підтверджуються витягами із наказів від 31.08.1999 № 121 о/с, від 22.01.2001 № 7 о/с, від 14.07.2003 № 59 о/с, від 21.02.2007 № 40 о/с та від 29.12.2007 № 248 о/с (а.с. 16-20).

Із цих документів встановлено, що позивач у період служби в органах внутрішніх справ (міліції) із 26.08.1996 по 10.11.2008 займав такі посади: із 26.08.1996 по 27.08.1999 слухач Івано Франківського училища міліції; із 28.07.1999 по 27.08.1999 дільничний інспектор міліції відділення дільничних інспекторів міліції Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 27.08.1999 по 01.01.2001 оперуповноважений відділення карного розшуку Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 01.01.2001 по 14.07.2003 оперуповноважений групи карного розшуку Городківського селищного відділення міліції Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 14.07.2003 по 19.02.2007 старший оперуповноважений відділення карного розшуку Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 19.02.2007 по 05.10.2007 начальник відділення карного розшуку Піщанського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 05.10.2007 по 29.12.2007 начальник сектору карного розшуку Піщанського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 29.12.2007 по 10.11.2008 начальник сектору карного розшуку Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області.

У послужному списку вказано, що із 10.11.2008 позивач переведений у розпорядження Служби безпеки України.

Із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2018 № 312 встановлено, що підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.09.2018 № 434 (а.с. 21). Відповідно до цього наказу, календарна вислуга років позивача у Збройних Силах України, до якої увійшли періоди його служби в органах внутрішніх справ, становить 20 років 09 місяців та 02 дні.

Позивач вважає, що у пільговому обчисленні його вислуга років становить 25 років 4 місяці 12 днів та при необхідній вислузі 23 роки 6 місяців є достатньою для призначення йому пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII). Ключовим його аргументом є необхідність пільгового обчислення вислуги років за період служби на посадах у підрозділах карного розшуку в період з 26.08.1996 по 10.11.2008 враховуючи кратність 1 місяць календарної дорівнює 1,5 місяці вислуги в пільговому обчисленні, що у кінцевому результаті збільшує загальну тривалість вислуги років у пільговому обчисленні до 25 років 4 місяці 12 днів.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується такими мотивами.

Виходячи із підстав адміністративного позову, позивач переслідує мету реалізувати право на призначення йому пенсії на підставі Закону № 2262-XII та із цих причин ініціює питання про перерахунок набутої ним вислуги років в органах внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та деяких інших осіб визначені Законом № 2262-XII.

Згідно пункту «б» ст. 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають в тому числі особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається за умови наявності в осіб які звільнилися зі служби в період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року вислуги 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Отже, враховуючи, що позивача звільнено з військової служби 25.09.2018 (у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року) він має право на призначення пенсії за вислугу років за умови наявності на день звільнення вислуги 23 роки 6 місяців і більше.

Правовідносини щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-XII унормовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 1 Порядку № 3-1 для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII особою подається заява встановленого взірця (додаток 1 до Порядку ) до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

До заяви додаються документи передбачені пунктом 7 Порядку № 3-1.

Згідно пункту 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

На підставі матеріалів особової справи заявника у поданні зазначається розрахунок вислуги років на пенсію (додаток 2 до Порядку № 3-1).

В подальшому орган, що призначає пенсію не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення пенсії документами розглядає подані документи та приймає відповідне рішення. Ця процедура врегульована нормами пунктів 14 22 Порядку № 3-1.

Питання щодо застосування норм Порядку № 3-1 при оформленні та розгляді документів для призначення пенсії неодноразово вирішувалися Верховним Судом.

В результаті Судом касаційної інстанції сформовано правову позицію про те, що уповноважений структурний підрозділ зобов`язаний оформити усі необхідні документи та разом із своїм поданням надіслати їх до органу Пенсійного фонду. Цей обов`язок виникає незалежно від того, чи за обрахунками уповноваженого структурного підрозділу вислуга років заявника є достатньою для призначення пенсії. Уповноважений структурний підрозділ не володіє повноваженнями надавати оцінку праву заявника на призначення пенсії, адже рішення з цього питання приймається виключно органами Пенсійного фонду України (Правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07.09.2021 у справі № 761/28991/17 та від 22.06.2022 у справі №761/29252/17).

Відтак, у випадку якщо позивач вважає, що його вислуга років є достатньою для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII він може за процедурою передбаченою Порядком № 3-1 реалізувати це право звернувшись до уповноваженого структурного підрозділу із заявою про призначення пенсії. Ця заява стане підставою для оформлення документів та направлення їх разом із поданням до органу, що призначає пенсії який в залежності від наявності передбачених Законом № 2262-XII умов приймає рішення щодо призначення пенсії за вислугу років.

Натомість ОСОБА_1 звернувся із заявою від 10.06.2022 до Департаменту карного розшуку Національної поліції України та, посилаючись на набуття ним права на призначення пенсії, просив надати йому розрахунок вислуги років у календарному та пільговому обчисленні за час проходження в органах внутрішніх справ з 26.08.1996 по 10.11.2008 роки (а.с.11). При цьому Департамент не є уповноваженим структурним підрозділом у розумінні Порядку № 3-1, а тому заява від 10.06.2022 листом від 21.06.2022 № 14/01/20-Б-94 була направлена для розгляду Ліквідаційній комісії Управління МВС України у Вінницькій області (а.с. 12). Розглянувши заяву Ліквідаційна комісія повідомила позивача листом від 05.08.2022 № Б-307/04/12-2022, що право на пенсію він набув не під час служби в органах внутрішніх справ, оскільки у цих органах служба позивача припинена 10.11.2008 (а.с. 13). Після цього позивач проходив службу в Службі безпеки України та військову службу звідки його звільнено 25.09.2018. Відтак, позивачу цілком правомірно роз`яснено, що він може звернутися до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства оборони України, адже за словами самого позивача право на пенсію відповідно до Закону № 2262-XII він набув після звільнення із Збройних Сил України. Тому саме уповноважений структурний підрозділ Міністерства оборони України є володільцем особової справи позивача, а підставою для обчислення загальної вислуги років та зазначення її розрахунку у поданні є матеріали особової справи заявника.

У випадку якщо органу, що призначає пенсії за результатом розгляду документів позивача буде прийнято несприятливе для нього рішення, позивач матиме право оскаржити його у встановленому законом порядку і у такий спосіб ефективно захистити право на призначення відповідно до Закону № 2262-XII бажаної для нього пенсії.

Ключовим у цьому спорі також є аргумент позивача про наявність у нього права на обрахунок його вислуги років служби на посадах у підрозділах карного розшуку в період з 26.08.1996 по 10.11.2008 в пільговому обчисленні враховуючи кратність 1 місяць служби за 1,5 місяці.

Визначаючись щодо вказаного питання суд керується такими мотивами.

Судом встановлено, що впродовж спірно загального періоду з 26.08.1996 по 10.11.2008 до стажу служби позивача увійшли такі періоди служби (навчання): із 26.08.1996 по 27.08.1999 слухач Івано Франківського училища міліції; із 28.07.1999 по 27.08.1999 дільничний інспектор міліції відділення дільничних інспекторів міліції Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 27.08.1999 по 01.01.2001 оперуповноважений відділення карного розшуку Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 01.01.2001 по 14.07.2003 оперуповноважений групи карного розшуку Городківського селищного відділення міліції Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 14.07.2003 по 19.02.2007 старший оперуповноважений відділення карного розшуку Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 19.02.2007 по 05.10.2007 начальник відділення карного розшуку Піщанського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 05.10.2007 по 29.12.2007 начальник сектору карного розшуку Піщанського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області; із 29.12.2007 по 10.11.2008 начальник сектору карного розшуку Крижопільського районного відділу Управління МВС України у Вінницькій області

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій відповідно до Закону № 2262-XII врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17 липня 1992 року № 393 (далі Порядок № 393).

Підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 передбачено зарахування на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії деяких періодів служби (один місяць служби за півтора місяця).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2001 № 1497 "Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" підпункт "в" пункту 3 Порядку № 393 доповнено абзацом такого змісту: "час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ".

Однак постанова Кабінету Міністрів України від 16.11.2001 № 1497 втратила чинність 27.07.2011 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 № 780.

У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 № 780 було передбачено, що вислуга років осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка була обчислена до прийняття цієї постанови, перегляду не підлягає.

Аналізуючи наведені вище зміни у нормативному регулюванні правовідносин щодо включення до вислуги років у пільговому обчисленні часу проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку суд доходить таких висновків. Підстави пільгового обчислення вислуги років на які зіслався позивач законодавчо були встановлені постановою від 16.11.2001 № 1497 та діяли до 27.07.2011 (набрання чинності постановою від 20.07.2011 № 780). Нормою п. 2 постанови від 20.07.2011 № 780 хоча і передбачено недопустимість перегляду вислуги років яка була обчислена раніше, однак ця заборона діє у випадку обчислення пільгової вислуги до 27.07.2011 тоді як у випадку позивача його вислуга років за правилами передбаченими постановою від 16.11.2001 № 1497 не обраховувалася.

Натомість Порядком № 393 після 27.07.2011 не передбачалося пільгове зарахування до вислуги років періодів служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку із розрахунку один місяць за півтора.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2022 (справа № 640/14718/20) сформовано правову позицію такого змісту: «при обчисленні вислуги років на підставі Порядку № 393 підлягає застосуванню норма, яка діє на момент реалізації позивачем права на пенсію, а не правова норма, що діяла на час вступу ним на службу».

Ураховуючи вказаний висновок Верховного Суду при розгляді цієї справи, суд зазначає, що при обчисленні вислуги років ОСОБА_1 підлягатимуть застосуванню норми Порядку № 393 які діятимуть на момент реалізації ним права на пенсію, а саме формування уповноваженим структурним підрозділом подання для призначення йому пенсії адже саме у поданні обраховується вислуга років служби для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII. При цьому суд зазначає, що правила які були передбачені постановою від 16.11.2001 № 1497 не підлягають застосуванню при реалізації позивачем права на пенсійне забезпечення, адже вони втратили чинність ще 27.07.2011. При цьому вислуга позивача в цілях обчислення йому розміру пенсії на підставі норм постанови від 16.11.2001 № 1497 не обраховувалася, а тому передбачене пунктом 2 постанови від 20.07.2011 № 780 правило не може бути застосовано, адже цей пункт має за мету не допустити погіршення становища службовців які реалізували своє право на пенсійне забезпечення раніше та яким вислугу обчислено із урахуванням кратності.

Відтак, враховуючи встановлені при розгляді цієї справи обставин та їх оцінку, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову та зобов`язання відповідачів провести перерахунок вислуги років позивача у бажаний для нього спосіб. У разі якщо позивач має намір реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII він вправі звернутися у встановленому законодавством порядку із заявою про призначення пенсії за вислугу років. При розгляді його заяви підлягатимуть застосуванню правила, що діятимуть на момент реалізації права, а не проходження ним служби на окремих посадах. У випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю уповноваженого структурного підрозділу або органу який приймає рішення про призначення пенсії, ОСОБА_1 вправі оскаржити їх у встановленому законом порядку.

Судом не встановлено факту понесення учасниками справи судових витрат, які б підлягали розподілу за результатом розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
Відповідач 1: Департамент карного розшуку Національної поліції України - вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ;
Відповідач 2: Управління міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області - вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.12.2022

Суддя Богоніс Михайло Богданович