Справа № 536/1288/22
Суддя: Река А. С.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1288/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м.Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третя особа: поліцейська роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лаврика Ю.А.,

представника відповідача Коломієць О.Ю.,

Встановив:

Представник позивача - адвокат Лаврик Ю.А. звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту Патрульної поліції, третя особа: поліцейська роти № 2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 10 жовтня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також, просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у сумі 496,20 гривень, та витрати на правову допомогу у сумі 2500 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 10 жовтня 2022 року поліцейським взводу 2 роти БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області рядовим поліції Мацак Анастасією Андріївною відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 585085. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП України, а саме, що 10 жовтня 2022 року о 18 год. 50 хв. в м. Кременчук по вул. Чумацький шлях, буд. 9 ОСОБА_1 керував електромотоциклом ELWINN Z1000SX потужністю 3000 ВТ та не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1А ПДР України, та на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 3400 гривень. На думку позивача постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як ОСОБА_1 20.03.2021 згідно договору поставки 20032021/1 придбав електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» потужністю 3000 ВТ, що підтверджується специфікацією № 1 до вказаного договору. 10.10.2022 при перевірці його права керування вищевказаним транспортним засобом, поліцейським взводу 2-ї роти БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області рядовим поліції Мацак А.А. було постановлено ОСОБА_1 вимогу надати документ на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Доводи позивача, що даний транспортний засіб не є механічним транспортним засобом, на підтвердження чого було надано вказану Специфікацію № 1 до договору поставки, і на нього немає необхідності мати посвідчення водія не були взяті до уваги, і відносно ОСОБА_1 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Натомість жодного доказу того, що електромотоцикл ELWINN Z1000SX є механічним транспортним засобом, для керування яким потрібне відповідне право, та що вищевказаний транспортний засіб підлягає обов`язковій державній реєстрації, поліцейським Мацак А.А. надано не було. При складанні постанови позивач повідомляв, що ч. 2 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначений вичерпний перелік транспортних засобів, право на керування якими відповідної категорії може бути надано громадянину, який досяг визначеного віку іне має медичних протипоказань. Так, згідно приписів вищезазначеної норми, право керування категорії А1 та А надається на керування мототранспортними засобам, мотоколясками. Натомість, відповідно до пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб, на якому він пересувається, а саме електромотоцикл з електродвигуном потужністю 3000 Вт. не підпадає під визначення мотоцикла, мопеда і механічного транспортного засобу, оскільки вищевказаною нормою встановлено, що механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 Вт. Таким чином, електромотоцикл з потужністю двигуна 3000 Вт., яким керував ОСОБА_1 , не підлягає обов`язковій державній реєстрації, за наслідком якої видається технічний паспорт та згідно п. 3 розділу "Загальні положення" Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 340 від 8 травня 1993 року, для керування ним право на керування транспортним засобом визначеної законодавством категорії не потрібне.З урахуванням викладеного вважає, що зазначений електромотоцикл не може бути визнаний механічним транспортним засобом та не підлягає державній реєстрації, а ОСОБА_1 , який ним керував не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким електромотоцикл ELWINN Z1000SX не являється. На підставі викладеного вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області Державної патрульної служби України, третя особа: поліцейська 2-го роти БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України в особі Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України, третя особа: поліцейська роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2022 року було замінено у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України в особі Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України, третя особа: поліцейська роти №2 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, первісного відповідача - Департамент Патрульної поліції Національної поліції України в особі Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції Полтавській області Департаменту патрульної поліції України на належного - Департамент патрульної поліції.

07 листопада 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача - Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки транспортний засіб - електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» є транспортним засобом, що підпадає під категорію А1, тобто є мопедом з потужністю двигуна до 4 кВт. та особа, яка ним керує повинна мати посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 50-55). Також, надали клопотання, згідно якого просять відмовити в задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки будь-яких доказів фактично сплачених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача до позовної заяви не додано, а вартість з професійної правничої допомоги є необґрунтовано завищеною (а.с. 60-63).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , який повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився.

Представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Лаврик Ю.А. в судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Коломієць О.Ю. в судовому засіданні просила суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю, підтримала раніше поданий відзив та пояснила, що постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» з потужністю двигуна 3 кВт. відповідно до вимог Правил дорожнього руху є транспортним засобом категорії А1, а саме мопедом, так як має потужність двигуна до 4 кВт. та ОСОБА_1 , керуючи ним, повинен мати право керування таким транспортним засобом.

Третя особа - поліцейська роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. 07 листопада 2022 року надала в провадження суду пояснення щодо адміністративного позову ОСОБА_1 , в яких просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі (а.с. 66-71).

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №585095 від 10 жовтня 2022 року, винесеною поліцейським роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядовою поліції Мацак Анастасією Андріївною було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 10 жовтня 2022 року о 18 год. 50 хв. в м.Кременчук по вул.Чумацький Шлях, буд.9 керував транспортним засобом електромотоциклом «ELWINN Z1000SX», потужністю 3000 Вт. та не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил дорожього руху України (а.с.26).

Відповідно до специфікації №1 до договору поставки №20032021/1 від 20 березня 2021 року, електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» має потужність 3000 Вт., ємність акумулятора 72 В, 40 А, батарея: літієва. Заднє колесо: 200/70-17. Крашпєди. ABS. Сигналізація. Зарядний пристрій. Дискові гальма. Дзеркала заднього виду (а.с.30).

Також, в судовому засіданні було відтворено відеозапис, доданий до відзиву, на якому зафіксовано процедуру складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №585095 від 10 жовтня 2022 року (а.с. 59).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд зазначає, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, врегульовані Законом України «Про дорожній рух» та Правилами дорожнього руху України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП виражається у таких формах: 1) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний, а саме водії транспортних засобів.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Згідно п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п.1.10 ПДР України мопедом є двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність електричного двигуна становить понад 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Як вбачається з Академічного тлумачного словника української мови (1970-1980), кіловатт - це одиниця виміру потужності електричного струму, що дорівнює 1000 ват.

Відповідно до Академічного тлумачного словника української мови (1970-1980), прийменник «понад» вживається при вказуванні на перевищення якої-небудь кількості.

Таким чином, для визнання механічним транспортного засобу, який обладнано електричним двигуном, його потужність має становити більше ніж 3000 ват.

Як вбачається з специфікації №1 до договору поставки №20032021/1 від 20 березня 2021 року, електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» має потужність 3000 Вт., ємність акумулятора 72 В, 40 А, батарея: літієва. Заднє колесо: 200/70-17. Крашпєди. ABS. Сигналізація. Зарядний пристрій. Дискові гальма. Дзеркала заднього виду (а.с.30)

Отже, у відповідності до визначень, закріплених у Правилах дорожнього руху України, електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» потужністю 3000 ват не є механічним транспортним засобом, так як потужність його електричного двигуна дорівнює 3 кВт., проте не становить потужність понад 3 кВт., що відповідно до вимог п.1.10 ПДР України є обов`язковою умовою для визначення транспортного засобу як механічного, для керування яким, відповідно до вимог п. 2.1а ПДР України, водій мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З урахуванням вищевикладеного, особа, яка керує таким транспортним засобом не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електромотоцикл «ELWINN Z1000SX» не являється.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що в силу приписів статті 77 КАС України у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Дослідивши матеріали справи, було встановлено, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем було надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №585095 від 10 жовтня 2022 року, де зазначено, щоОСОБА_1 10 жовтня 2022 року о 18 год. 50 хв. в м.Кременчук по вул.Чумацький Шлях, буд.9 керував транспортним засобом електромотоциклом «ELWINN Z1000SX», потужністю 3000 Вт. та не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил дорожього руху України. (а.с.26).

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18.

Отже, судом не встановлено обставин, які б достеменно підтверджували вчинення позивачем порушення вимог п. 2.1а ПДР України.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень необхідно скасувати, а справу провадженням закрити.

Також, суд наголошує, шо особливості розгляду спорів даної категорії врегульовано ст. 286 КАС України, у частині третій якої визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, що можуть бути застосовані судом.

Вказаною нормою передбачено такий спосіб захисту як скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.

Водночас, наведена спеціальна норма КАС України не містить такого способу захисту у справах цієї категорії як визнання протиправою спірної постанови. З огляду на це, позовні вимоги в частині визнання оскаржуємої постанови противправною задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, з врахуванням клопотання відповідача Департаменту патрульної поліції про відмову в задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом частин 3, 4 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів позову долучено договір № 41 про надання правової допомоги від 18 жовтня 2022 року, укладений між адвокатам Лавриком Ю.А. та Кириленком Д.Б. (а.с. 12-13), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, понесених та які очікується понести позивачем ОСОБА_1 (а.с. 14) та акт виконаних робіт згідно договору №41 від 18 жовтня 2022 року, відповідно до якого адвокат Лаврик Ю.А. передає, а ОСОБА_1 приймає виконану роботу, а саме надання Кириленку Д.Б. юридичних послуг в Автозаводському районному суді м. Кременчук з 18 жовтня 2022 року по дату прийняття рішення по скарзі ОСОБА_1 . Вартість послуг становить 2500 гривень (а.с.36).

Суд ураховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Оскільки Кременчуцьким районним судом Полтавської області здійснюється судовий розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 , а надані суду докази підтверджують оплату витрат на правову допомогу при розгляді скарги ОСОБА_1 в Автозаводському районному суді м.Кременчука, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу є необґрунтованими, так як не підтверджуються належними та допустими доказами та у їх задоволенні слід відмовити.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліціїза рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 293, 294 КУпАП України, суд,-

Ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третя особа: поліцейська роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області рядова поліції Мацак Анастасія Андріївна про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №585095 від 10 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.12.2022.

СуддяА. С. Река