Справа № 212/3575/22
Суддя: Чернова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/3575/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Кушнерук Ю.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє Лисенко Олександр Анатолійович (адреса листування: вул. Л.Бородича, буд. 1-б, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50086) до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Волгоградська 11,м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50069) про скасування постанови серії ДПО18 №653652 від 15 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафута закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 09 листопада 2022 року від Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали адміністративної справи на підставі ухвали від 09 серпня 2022 року за правилами підсудності.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2022 вказана адміністративна справа надійшла у провадження судді Чернової Н.В.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що вину у скоєнні вказаного у постанові правопорушення він не визнає, оскільки його не вчиняв. Так, 15.07.2022 року він постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 653652 від 15.07.2022 року, складеною інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Юсубовим І.М. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Постановою встановлено, що він, 15.07.2022 року о 10 год 01 хв. в м. Кривий Ріг, Покровський р-н, вул. Мусоргського, 19б, ОСОБА_1 керував ТЗ будучи позбавленим права керування ТЗ, чим порушив п. 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.Постановою накладеноадміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. на користь держави.

Як зазначив позивач, підставою для накладення адміністративного стягнення послугувало те, зо 15.07.2022 року співробітником патрульної поліції було зупинений ТЗ під керуванням позивача. Як зазначив інспектор ПП підставою зупинки послугувало п. п.3, 9 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». На вимогу позивача роз`яснити, яка сама підстава зупинки, інспектор поліції не надав відповіді. Під час перевірки документів позивача, інспектор ПП сказав, що в нього є інформація, що позивача позбавлено права курування ТЗ. Позивач роз`яснив інспектору ПП, що постанова, якою його позбавлено права керування ТЗ не набрала законної сили, у зв`язку з оскарженням і якщо необхідно, то позивач надасть відповідну довідку з суду, на дане роз`яснення позивача інспектор відреагував тим, що якщо позивач хоче, то може доказувати в суді, та наклав на позивача адміністративне стягнення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає Постанову про адміністративне правопорушення необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкту владних повноважень. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №653652 від 15.07.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з пред`явленими позовними вимогами, в порядку ст.47 КАС України,відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної ним постанови. Свої заперечення мотивував тим, що інспектор патрульної поліції під час патрулювання 15.07.2022 року у м. Кривому Розі на вул. Мусорського, був помічений ТЗ Мерседес Бенс з н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, останнього було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та у подальшому під час спілкування було виявлено, що позивач рішенням Саксаганського районного суду в м. Кривий Ріг від 03.06.2022 справа № 214/1500/22 був позбавлений права керування ТЗ строком на 1 рік у зв`язку з чим позивач не мав права керування ТЗ станом на 15.07.2022 року. Відповідно до офіційного сайту «Єдиний реєстр судових рішень» постанова Саксаганського районного суду м Кривого Рогу від 03.06.2022 по справі № 214/1500/22 набрала законної сили 14.06.2022 року. Просив відмовити у задоволенні позивних вимог позивача в повному обсязі.

Позивач та його представник правом на участь в судовому засіданні не скористались, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності відповідача.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд прийшов до таких висновків.

Так, судом встановлено, що15.07.2022 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП вм. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Юсубовим І.М. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №653652 від 15.07.2022 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Постановою накладеноадміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. на користь держави. Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 15.07.2022 року о 10 год 01 хв. в м. Кривий Ріг, Покровський р-н, вул. Мусоргського, 19б, ОСОБА_1 керував ТЗ будучи позбавленим права керування ТЗ, чим порушив п. 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.4 ст.126 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП,розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З оскаржуваної постанови видно, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування ТЗ, чим порушив п. 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Так, пунктом 2.1аПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 у статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Разом з цим, відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, з урахуванням положень ст.252 КУпАП, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 15.07.2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч.4 ст.126 КУпАП за ккерування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідно довідки Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративна справа № 214/1500/22 направлена до апеляційного суду 05.07.2022 року та призначена на 26.07.2022 року. Рішення не набрало законної сили.

Крім того, а постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняу сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №653652 від 15.07.2022 року графа п.8. «До постанови додаються» порожня, тобто відсутні будь-які докази, що на момент складання відповідної постанови ОСОБА_1 був позбавлений права керувати ТЗ, як і відсутні підстави, відповідно до який інспектор поліції зробив таки висновок.

Крім того, Згідно пункту 9 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 р. № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складання).

Згідно пункту 15 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 р. №1376, при складанні протокол про адміністративне правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення), тобто відповідні матеріали додані не були.

Окремо, суд звертає увагу, що нормами ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, інспектор поліції не надав жодних доказів його вчинення, не з`ясував достовірність відомостей в електронній базі з приводу набрання чинності рішення про позбавлення його права керування ТЗ та відмовив або залишив без задоволення усі клопотання позивача, не приймаючи до уваги невизнання останнім своєї вини.

Зважаючи на те, що відповідачем, не надано до суду будь-яких доказів вини позивача, суд приходить до висновку, що жодним доказом наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 встановлена не була.

Отже, інспектором патрульної поліції при виявлені правопорушення, фіксації правопорушення, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

За змістом ч.5 ст.258 КУпАП, інспектор патрульної поліції був зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , з урахуванням того, що особа заперечувала факт вчинення правопорушень та для збереження доказу правопорушень, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП є доказом вчинення правопорушення із зазначенням тих матеріалів, що до нього додаються (рапорт, пояснення, цифровий носій відеозапису, тощо), однак такі докази зібрані не були.

Відповідно до ч.2 ст.69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень на позовну заяву чи інших доказів заперечення на позовну заяву не надав, отже, правомірність оскаржуваної постанови не довів.

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Суд зазначав у наведеному Рішенні, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (п.2.2 Рішення).

Також Суд у наведеному Рішенні аналізує можливість притягнення особи до відповідальності у так званому скороченому провадженні. При цьому Суд вказує, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, позиція Суду полягає у тому, що навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністративного правопорушення та формування матеріалів справи є обов`язковою і має передувати такому розгляду справи.

За таких обставин суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки будь-яких матеріалів справи та доказів ним не зібрано, а тому постанова підлягає скасуванню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Посилання на докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в оскаржуваній постанові, окрім роздрукованою постановою з Єдино реєстру судових рішень - відсутні.

З огляду на те, що посадова особа самостійно визначила, які докази є достатніми, такі дії є порушенням ч.1 ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки інспектора поліції про порушення позивачем ПДР припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання цих подій, відповідачем не доведені.

На підставі викладеного в судовому засіданні встановлено, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р.; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015р.; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013р.

Згідно з п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Основного Закону України).

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведене свідчить, що під час винесення постанови інспектор поліції порушив норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою її не було мотивовано та не дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що позиція позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 КУпАП, нічим не спростовується, відповідачем при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані положення КУпАП щодо необхідності з`ясування всіх обставин справи, а тому суд вважає, що постанова про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до п.3 ч.3ст.286 КАС України при обґрунтованості заявлених вимог щодо наявності підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд уповноважений закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому з метою повного відновлення прав позивача суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, дотримання порядку їх вчинення та законність прийнятого рішення, а права й інтереси позивача порушено, та враховуючи, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв з порушенням вимогКУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», а винесена ним постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією від 25 липня 2022 року.

Враховуючи те, що інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Юсубов І.М. є посадовою особою Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, то зазначені судові витрати підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Лисенко Олександр Анатолійович, до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДПО18 №653652 від 15 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №653652 від 15.07.2022 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП вм. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Юсубовим І.М.- скасувати, а справу закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його ухвалення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Чернов