Справа № 300/3771/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2022 р. справа № 300/3771/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення "Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 13.07.2022 № 597 та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення "Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" від 13.07.2022 № 597 та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивують тим, що відповідачем безпідставно та без врахування судового рішення у справі №300/7290/21 прийнято рішення про відмову позивачам у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вважають оскаржуване рішення таким, що прийнято упереджено, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 27.09.2022 дану позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що оскаржуване рішення є правомірним, приймаючи таке рішення рада виконала рішення суду в частині зобов`язання повторного розгляду заяви позивачів про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, та з врахуванням вимог підпункту 5 пункту 27 до розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, враховуючи законодавчу заборону на прийняття рішення про видачу дозволів на розроблення документації з землеустрою, прийняла рішення про відмову в наданні такого дозволу. В задоволенні позовних вимог просить відмовити. (а.с. 88-94).
Позивач подав суду відповідь на відзив, в якій не погодився з аргументами відповідача щодо правомірності оскаржуваного рішення (а.с. 101-103).
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивачі у 2021 році звернулася до Загвіздянської сільської ради із заявами про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою для відведення земельних ділянок.
21.10.2021 під час розгляду заяв при голосуванні відповідний проект рішення не набрав потрібної кількості голосів для прийняття рішення. Внаслідок цього позивачі звернулись до суду з позовною заявою. За результатами розгляду справи рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі №300/7290/21 визнано протиправною бездіяльність відповідача стосовно розгляду клопотань позивачів від 22.09.2021 та 23.09.2021 та зобов`язано Загвіздянську сільську раду повторно розглянути заяви позивачів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою з прийняттям обґрунтованого рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 вказане судове рішення залишене без змін.
Рішенням Загвіздянської сільської ради № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з мотивів законодавчої заборони на прийняття радами рішень про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивачі звернулися із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частини 1-3, 5 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини третьої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, передача земельних ділянок передбачає виготовлення проекту землеустрою, його погодження компетентними органами, а відтак, прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки.

За результатами розгляду заяви громадянина, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки, або надати відмову у наданні такого дозволу.

Разом із цим, така відмова повинна бути мотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Сукупний аналіз вищезазначених положень дає можливість зробити висновок про те, що нормами Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме: - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, і нормами чинного законодавства суб`єкт владних повноважень не наділений правом відступити від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Відтак, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, визначений частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.02.2021 у справі №420/3294/19, від 12.05.2022 у справі № 2340/2788/18, від 18.05.2022 у справі № 826/8577/17 та від 18.05.2022 у справі №200/5001/21.

Водночас судом встановлено, що у оскаржуваному рішенні не наведено жодної з підстав встановлених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, а підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено підпункт 5 пункту 27 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, а саме те, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, оскільки спірне рішення не містить законодавчо визначених підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За правилами частини четвертої статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправним оскаржуваного рішення, належним способом захисту та відновлення прав позивачів у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути подані клопотання про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачам та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. При повторному розгляді цього питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторювало б рішення, скасоване судом.

Водночас, обраний судом спосіб захисту порушених прав позивачів матиме особливості, обумовлені дією воєнного стану в Україні.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжений, зокрема, пунктом 1 Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Вказаний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022

Приписами підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивачів, є саме зобов`язання Загвіздянської сільської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 22.09.2021 та 23.09.2021 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Загвіздянської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Загвіздянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 597 від 13.07.2022 «Про відмову у наданні дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність".

Зобов`язати Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,09752 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Зобов`язати Загвіздянську сільську раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,096905 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Загвіздянської сільської ради (, вул. Липова-Осада, 22Г, с. Загвіздя Івано-Франківський район, Івано-Франківська область) сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Загвіздянської сільської ради (, вул. Липова-Осада, 22Г, с. Загвіздя Івано-Франківський район, Івано-Франківська область) сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.