Справа № 748/1718/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 748/1718/22 Суддя (судді) першої інстанції: Кухта В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Державного інспектора з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Федорка Богдана Олеговича про зміну заходу стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Державного інспектора з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Федорка Б.О., в якому просив постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЧН№000254 від 09.09.2022 змінити в частині накладення адміністративного стягнення та звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2022 року позов задоволено із виходом за межі позовних вимог, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЧН № 000264 від 09.09.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.77-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3060,00 грн, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.77-1 КУпАП закрито.

Не погодившись із вказаним рішенням, ГУ ДСНС України у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в описовій частині спірної постанови зазначено суть адміністративного правопорушення, яке вчинив позивач, а норми законодавства не вимагають конкретизації, яка саме земельна ділянка була використана при випалюванні сухої рослинності, при цьому позивач підтверджує факт спалення ним сухої трави на власному городі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення не відповідає критеріям чіткості, не містить посилання на частину статті КУпАП, за якою його притягнуто до відповідальності, не розкрито суть правопорушення, що свідчить про формальний підхід до встановлення всіх обставин справи.

Будь-які письмові пояснення Державного інспектора з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Федорка Б.О. матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В силу положень ст. 311 КАС України, враховуючи, що в суді першої інстанції розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження, беручи до уваги, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні та встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Чернігівського району Федорко Б.О. відносно позивача, 09.09.2022 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧН №000237, з якого слідує, що 09.09.2022 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 на відкритій території поблизу с.Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області випалював суху рослинність або її залишки без дотримання порядку встановленого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 12.08.2021 року № 541 «Про затвердження Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.77-1 КУпАП (а.с.7).

09.09.2022 Державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Чернігівського району Федорко Б.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЧН№000264, в якій викладені обставини, що відображені у наведеному протоколі та якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ст.77-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3060,00 грн (а.с.8).

Вважаючи застосоване до нього стягнення неправомірним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги із виходом за межі позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачами не доведено факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.223 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані із самовільним випалюванням рослинності або її залишків, порушенням встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, здійсненням суб`єктом господарювання господарської діяльності без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки, невиконанням приписів, розпоряджень та постанов посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки (статті 77, 77-1, 120, 175, 175-2, 188-8).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки і його заступники, головні державні інспектори з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та їх заступники, старші державні інспектори України з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, державні інспектори з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Отже, Державний інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Чернігівського району Федорко Б.О. є уповноваженою особою на розгляд справи про адміністративні правопорушення і накладення адміністративні стягнення за ст.77-1 КУпАП.

Статтею 77-1 КУпАП України передбачено, що випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста вісімдесяти до трьохсот шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від дев`ятисот до однієї тисячі двохсот шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ті самі дії, вчинені в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот шістдесяти до семисот двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від однієї тисячі двохсот шістдесяти до однієї тисячі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, наведена стаття визначає два окремі склади правопорушення, за які законодавством передбачено різна відповідальність, зокрема в частині розміру штрафної санкції.

В той же час, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЧН№000264 від 09.09.2022 не містить інформації за якою саме частиною ст.77-1 КУпАП позивача було притягнуто до відповідальності.

В апеляційній скарзі ГУ ДСНС України у Чернігівській області стверджує, що позивача було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.77-1 КУпАП, зазначаючи, що суть правопорушення викладена як в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.09.2022 серії ЧН №000237 так і у самій постанові про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Колегія суддів звертає увагу, що ч.1 ст.77-1 КУпАП визначає комплексний склад адміністративного правопорушення, а саме:

1) випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах;

2) без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

В той же час, ні з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2022 серії ЧН №000237 ні з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЧН№000264 від 09.09.2022 не вбачається, в чому саме позивачем порушено наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 12.08.2021 року № 541 «Про затвердження Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків».

Крім того, з наведених протоколу та постанови вбачається, що ОСОБА_1 на відкритій території поблизу с.Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області випалював суху рослинність або її залишки.

Однак, ані у протоколі, ані у постанові, ані в апеляційній скарзі не міститься інформація, що зазначена відкрита територія поблизу с.Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської області є землями сільськогосподарського призначення, чи смугами відводу автомобільних доріг і залізниць, або парком чи іншими зеленими насадженнями та газонами у населеному пункті.

В той же час, позивач стверджує, і не заперечується апелянтом, що випалювання сухої рослинності або її залишків він здійснював на власному городі, що не відповідає диспозиції ч.1 ст.77-1 КУпАП, яка встановлює особливості щодо місцевостей, на яких випалювання рослинності або її залишків є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена наведеною нормою КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає на виконання приписів закону відповідне рішення та вчиняє дії.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, складені Державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки Чернігівського району Федорко Б.О. протокол та постанова не містять інформації, яка б підтверджувала факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.77-1 КУпАП. Жодних інших доказів відповідачами не надано, а матеріали справи не містять.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд наділений повноваженнями щодо виходу за межі позовних вимог та суд першої інстанції навів обґрунтування щодо наявності підстав для цього, внаслідок не доведення відповідачами факту скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що є підставою для визнання протиправним і скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЧН№000254 від 09.09.2022 ти закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Текст постанови виготовлено 06 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

В.О.Аліменко