Справа № 640/20126/22
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м. Київ № 640/20126/22

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Черникової А.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бомонд Групп" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бомонд Групп" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 62092931 про накладення штрафу на ТОВ «Бомонд Групп» від 06.10.2022 в сумі 10200 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач не був повідомлений про стан виконавчого провадження з вини відповідача, через невиконання ним прямо передбачених законом обов`язків, а саме не доведення до відома позивача (боржника за виконавчим провадженням) постанов відповідача та інших документів виконавчого провадження, в тому числі, постанов про відновлення провадження, а тому не зміг виконати рішення суду у встановлений строк.

Відповідач не виклав своєї позиції щодо заявлених позовних вимог, до матеріалів справи на вимогу суду надано копію матеріалів виконавчого провадження.

В судове засідання 30.11.2022 представники сторін не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення повістки на електронні адреси сторін.

Представник позивача подав клопотання від 29.11.2022 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Постановою від 06.11.2022 головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 62092931 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бомонд Групп" за невиконання рішення накладено штраф у розмірі 10200 гривень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених вище положень Закону №1404-VIII свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі, визначених Законом №1404-VІІІ.

Судом установлено, що постановою від 18.05.2020 відкрито виконавче провадження № 62092931 на підставі виконавчого листа № 465/5531/17 від 09.04.2020 Франківського р/с м. Львова.

Постановою від 09.10.2020 дане виконавче провадження було закрито.

Поряд з цим, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2021 у справі № 465/5531/17 задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії Печерського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), визнано протиправною та скасовано постанову Печерського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № 62092931 від 09.10.2020.

На підставі вказаного була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження від 06.04.2021.

Водночас постановою від 02.09.2021 відповідачем вдруге було закрито виконавче провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2021 у справі № 465/5531/17 скаргу ОСОБА_1 на дії Печерського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Печерського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження № 62092931 від 02.09.2021.

Постановою від 10.05.2022 Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення, ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2021 року залишено без змін.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.05.2022 відновлено виконавче провадження № 62092931.

В подальшому, постановою від 21.07.2022 відповідачем накладено штраф за невиконання рішення суду в розмірі 5 100,00 грн.

Постановою від 06.10.2022 відповідачем накладено подвійний штраф у розмірі 10 200,00 грн.

Позивач у позові як на підставу для скасування постанови від 06.10.2022 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн посилається на необізнаність щодо відновлення виконавчого провадження та інших рішень, вчинених державним виконавцем.

Судом відповідно до рішень в судовій справі № 465/5531/17 встановлено, що справу було розглянуто у відкритому судовому засіданні за участю заінтересованих осіб, в тому числі і Товариства з обмеженою відповідальністю «Бомонд Групп».

Таким чином, посилання позивача на те, що до участі у справі товариство не залучалось та про судові засідання не повідомлялось є непідтвердженим.

Поряд з цим, суд наголошує, що передумовою для своєчасного виконання судового рішення в процедурі примусового виконання є перш за все обізнаність про виконавче провадження, у якому особа є боржником.

Згідно з правилами, встановленими ч.1 ст.28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як зазначено вище, постановою від 30.05.2022 відновлено виконавче провадження № 62092931.

На вимогу суду відповідачем надано копію виконавчого провадження № 62092931, натомість до документів взагалі не долучено постанову від 30.05.2022 про відновлення виконавчого провадження, як і не надано жодних документів на підтвердження повідомлення позивача про прийняття такої постанови.

Суд зауважує, що згідно з матеріалів виконавчого провадження з офіційного сайту Міністерства юстиції України встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження наявні супровідні листи від 30.05.2022 № 62092931/10, від 21.07.2022 № 62092931/20 та від 06.10.2022 № 62092931/20 про направлення постанов про відновлення виконавчого провадження та про накладення штрафів в розмірах 5 100,00 грн та 10 200,00 грн.

Водночас, жодних належних доказів у передбаченому законодавством порядку у відповідності до приписів ст.28 Закону №1404-VIII щодо повідомлення боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Бомонд Групп» про відновлення виконавчого провадження та вчинення подальших виконавчих дій відповідачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 06.10.2022. позивачу не була належним чином вручена копія постанови про відновлення виконавчого провадження від 30.05.2022.

Поряд з вищенаведеним, суд наголошує на тому, що нормами Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у разі невиконання рішення суду без поважних причин. Тобто для накладання на боржника штрафу, державний виконавець повинен упевнитись у дійсності невиконання рішення суду, наявності або відсутності непереборних обставин, які заважають виконати рішення суду, наявність вини боржника та вчинення ним навмисних дій для невиконання рішення.

Згідно статті 32 вищевказаного Закону, за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Проте, державний виконавець виносячи постанови про накладення штрафу на боржника з підстави невиконання ним рішення суду, не перевірив чи були підстави, які б завадили боржнику виконати рішення суду.

З огляду на все вищевказане, суд доходить до висновку про те, що спірна постанова про накладення штрафу від 06.10.2022 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241 - 246, 255, 293, 296 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бомонд Групп" задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 62092931 про накладення штрафу на ТОВ «Бомонд Групп» від 06.10.2022 в сумі 10200 гривень.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бомонд Групп" (01010, м. Київ, Дніпровський Узвіз, 1, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01011, м. Київ, вул. Різницька, 11б, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя А.О. Черникова