Справа № 300/3667/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2022 р. справа № 300/3667/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 11.08.2022 №21;

зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 03.08.2022 та прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня досягнення пенсійного віку, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на території рф згідно запису №17 (про прийняття на роботу) трудової книжки від 08.01.1980 НОМЕР_1 , на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" в тому числі і періоду праці на даному підприємстві з 01.01.2004 по 25.12.2005 (згідно запису №18 трудової книжки від 08.01.1980 НОМЕР_1 , про звільнення з посади секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія").

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки безпідставно не зарахував позивачу до загального страхового стажу період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на терито рії рф згідно записів трудової книжки від 08.01.1980 НОМЕР_1 . Зазначено, що згідно запису №17 у трудової книжки на підставі наказу №35 від 16.06.2000 позивач 17.06.2000 прийнята шляхом переводу на посаду секретаря-діловода у ТОВ "Новотюменська промислова компанія". Виправлення в графі №2 дати внесення даного запису, а саме в четвертій цифрі року прийняття на роботу, вважає не значним, крім того, зазначає, що останнє завірене (скріплене) печаткою підприємства та додатково підтверджується наказом від 16.06.2000 №35, що зазначений в графі №4 трудової книжки на підставі якого і внесено відповідний запис до трудової книж ки. Щодо спірного періоду роботи з 01.01.2004 по 25.12.2005 зазначено що працівник не повинен відповідати за ймо вірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі в справі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як другого відповідача.

10.10.2022 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.46-48). Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив. Аргументував, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на території рф згідно трудової книжки, оскільки запис на прийняття №17 містить виправлення, а з 01.01.2004 по 25.12.2005 відсутня інформація щодо сплати страхових внесків. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.

14.10.2022 суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в Вінницькій області, відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі (а.с.52-54).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.08.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою та доданими до заяви документами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності, заява позивача щодо призначення пенсії по віку, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була скерована в Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для опрацювання.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення від 11.08.2022 №21, яким відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно вказаного рішення відповідач встановив, що пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років. Необхідний страховий стаж 29 років. Страховий стаж позивача становить 24 роки 2 місяці 25 днів. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на території рф згідно трудової книжки від 08.01.1980 НОМЕР_2 , оскільки запис на прийняття №17 містить виправлення, а з 01.01.2004 по 25.12.2005 відсутня інформація щодо сплати страхових внесків. Дані періоди можливо буде зарахувати до страхового стажу з 17.06.2000 по 31.12.2003 на підставі внесених змін в трудову книжку або довідки про період роботи, а з 01.01.2004 по 25.12.2005 на підставі довідок про заробітну плату та інформації про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації, оскільки статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено зарахування до страхового стажу періодів, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (а.с.30).

Відповідно до розрахунку стажу позивача за пенсійною справою 21 позивачу не зараховано до страхового стажу спірний період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 (а.с.32).

Згідно записів трудової книжки позивача від 08.01.1980 НОМЕР_1 позивач працювала на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" у період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 (а.с.26).

Згідно запису №16 трудової книжки на підставі наказу від 15.06.2000 №21 позивач звільнена 16.06.2000 з посади секретаря-діловода в ТОВ "Роселектромонтаж" у порядку переводу.

У відповідності до запису №17 трудової книжки позивач на підставі наказу від 16.06.2000 №35 прийнята з 17.06.2000 на посаду секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" шляхом переводу. У даному записі трудової книжки позивача міститься виправлення у четвертій цифрі року дати прийняття на посаду.

Відповідно до запису №18 трудової книжки позивач на підставі наказу від 21.12.2005 №51 позивач 25.12.2005 звільнена з посади секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" за власним бажанням.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004, визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Як встановлено, відповідачем підтверджено досягнення позивачем 01.08.2022 року віку 60 років та страховий стаж 24 роки 2 місяці 25 днів. Однак не зараховано позивачу до страхового стажу період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 (5 років 6 місяців 9 днів) на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія", що знаходиться на території рф.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З врахуванням спірного періоду роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 позивач матиме право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.08.2022.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 25.12.2005 на території рф суд зазначає наступне.

Як встановлено, до страхового стажу не зараховано: період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на території рф згідно трудової книжки від 08.01.1980 НОМЕР_2 , оскільки запис на прийняття №17 містить виправлення, а з 01.01.2004 по 25.12.2005 відсутня інформація щодо сплати страхових внесків. Дані періоди можливо буде зарахувати до страхового стажу з 17.06.2000 по 31.12.2003 на підставі внесених змін в трудову книжку або довідки про період роботи, а з 01.01.2004 по 25.12.2005 на підставі довідок про заробітну плату та інформації про сплату страхових внесків до пенсійного фонду рф.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

13 березня 1992 України стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (надалі також - Угода від 13.03.1992).

29.11.2022 Кабінет Міністрі України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Те, що за іноземних осіб, які працювали на території рф, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи.

Також, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємствами.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Враховуючи наведене, відповідачем безпідставно не взято до уваги спірні періоди робіт позивача на території рф з 01.01.2004 по 25.12.2005 на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія".

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на території рф згідно трудової книжки від 08.01.1980 НОМЕР_2 , оскільки запис на прийняття №17 містить виправлення, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004 подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а за період роботи починаючи з 01.01.2004 - за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, згідно з пунктом 1.1 якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.3, 2.4 вказаної Інструкції передбачено, щозаписи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.6. Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

У пункті 2.10. цієї ж Інструкції передбачено, що у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

Як встановлено, згідно записів трудової книжки позивача від 08.01.1980 НОМЕР_1 позивач працювала на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" у період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 (а.с.26).

Згідно запису №16 трудової книжки на підставі наказу від 15.06.2000 №21 позивач звільнена 16.06.2000 з посади секретаря-діловода в ТОВ "Роселектромонтаж" у порядку переводу.

У відповідності до запису №17 трудової книжки позивач на підставі наказу від 16.06.2000 №35 прийнята з 17.06.2000 на посаду секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" шляхом переводу. Однак, у даному записі трудової книжки позивача міститься виправлення у четвертій цифрі року дати прийняття на посаду.

Відповідно до запису №18 трудової книжки позивач на підставі наказу від 21.12.2005 №51 позивач 25.12.2005 звільнена з посади секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" за власним бажанням.

Дослідивши записи у трудовій книжці від 08.01.1980 НОМЕР_1 суд з`ясував, що у записі №17 трудової книжки позивача міститься виправлення у році дати 17.06.2000, проте вказане виправлення скріплене печаткою товариства, при цьому, вказаний запис внесений у зв`язку з переводом на підставі наказу від 15.06.2000 №21, відповідно до якого позивач звільнена 16.06.2000 та на підставі наказу від 16.06.2000 №35 прийнята з 17.06.2000.

Відтак дата прийняття позивача на посаду секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" 17.06.2000 підтверджується записами про наказ про звільнення позивача у порядку переводу від 15.06.2000 №21 та про наказ про прийняття шляхом переводу від 16.06.2000 №35, також виправлення вчинене та скріплене печаткою ТОВ "Новотюменська промислова компанія", де було зроблено відповідний запис.

Враховую вищевикладене, період роботи позивача з 17.06.2000 по 25.12.2005 на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" підлягає врахуванню до страхового стажу позивача.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду слід: визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у при значенні пенсії від 11.08.2022 №21; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія" та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.08.2022.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про відмову у при значенні пенсії від 11.08.2022 №21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 17.06.2000 по 25.12.2005 на посаді секретаря-діловода в ТОВ "Новотюменська промислова компанія".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.08.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.