Справа № 552/9456/22
Суддя: Саркісян О. А.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №552/9456/22
Провадження № 2-а/552/93/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2022 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Саркісян О.А.,

при секретарі - Мовчан В..

представників позивача - Ємця Ю.В., Леоненка О.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави адміністративну справу за позовом Київського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області до ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Київський районний суд м. Полтави з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В позовній заяві посилається на те, що працівниками Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області 17.11.2022 виявлено факт порушення правил перебування в Україні громадянином Казахстану ОСОБА_2 , який не виконав рішення Київського відділу у м. Полтаві УДМС від 28.10.2021 року №20 про примусове видворення з України.. За порушення правил перебування в Україні відносно громадянина Казахстану ОСОБА_1 УДМС України в Полтавській області 17.11.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МПТ 002003 за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП та 17.11.2022 року винесено постанову серії ПН МПТ 001999 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 2040 грн. 22.11.2022 до УДМС України в Полтавській області надійшло подання Управління міграційної поліції ГУ НП в Полтавській області від 18.11.2022 №750/115/16/01-2022 про примусове видворення з України громадянина Казахстану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено, що він в порушення вимог статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон), втративши підстави для перебування на території України, не додержується правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Так як відповідач перебуває в Україні в порушення правил перебування іноземців в Україні, не має статусу біженця, обставини, які б заборонили примусово повернути його з України, відсутні, то заступником начальника Київського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 28 жовтня 2021 року прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Казахстану ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 16 листопада 2021 року.

З вказаним рішенням громадянин Казахстану ОСОБА_3 був ознайомлений 28.10.2021 року. Однак Відповідач зазначене рішення не виконав в установлений строк до 16 листопада 2021 року за межі України не виїхав, ухилявся від виїзду, переховувався.

Тому просить суд прийняти рішення про примусове видворення з України громадянина Казахстану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поновити Київському відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області строк звернення до суду та відкрити провадження у справі. Затримати громадянина Казахстану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач обставини, викладені в позовній заяві не заперечував, однак просить суд залишити проживати його в Україні, оскільки в Казахстані в нього нікого з родичів не залишилося.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Казахстану, прибув в Україну 25.05.2014 року за паспортом громадянина Казахстану НОМЕР_1 . Прибув в Україну через ОКПП «Гоптівка», строк перебування на території України - 90 діб, мета поїздки - приватна.

ОСОБА_3 проживає у своєї сестри ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , не працює.

Як повідомив громадянин Казахстану ОСОБА_3 у своєму поясненні, він має в Казахстані сина, з дружиною розлучений. В Україні офіційно не працює, лише одного разу спробував повернутися на батьківщину через ОКПП «Гоптівка», але йому не дозволили в`їзд до росії.

Працівниками Київського відділу у м. Полтаві УДМС 22.10.2021 року було виявлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон), втративши підстави для перебування на території України, не додержується правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

За порушення правил перебування в Україні відносно громадянина Казахстану ОСОБА_1 відділом у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 22.10.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МПТ 001401 за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП та 22.10.2021 року винесено постанову серії ПН МПТ 001398 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550 грн.

Відповідач перебуває в Україні в порушення правил перебування іноземців в Україні, не має статусу біженця, обставини, визначені ч. 8 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону, які б заборонили примусово повернути його з України, відсутні.

Відповідно до положень ст. 26 Закону, Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 № 38/77)заступником начальника Київського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 28 жовтня 2021 року прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Казахстану ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 16 листопада 2021 року.

З вказаним рішенням громадянин Казахстану ОСОБА_3 був ознайомлений 28.10.2021 року та зобов`язався його виконати не пізніше 16.11.2021 року, що підтверджується його підписом на вказаному рішенні.

Однак Відповідач зазначене рішення не виконав, ухилявся від виїзду, переховувався.

УДМС вживались відповідні заходи щодо розшуку Відповідача, направлялись відповідні листи до правоохоронних органів (від 15.12.2021 № 5301.6-15060/53.3-21, від 02.08.2022 № 5301.6-5587/53.3-22, від 10.05.2022 № 5301.6-3012/53.2-22, від 16.08.2022 № 5301.6-6171/53.3-22, від 24.01.2022 № 5301.6-703/53.3-22, від 18.01.2022 № 5301.6-448/53.3-22, 14.02.2022 № 5301.6-1605/53.3-22, 04.07.2022 № 5301.6-4410/53.3-22, від 01.06.2022 № 5301.6-3477/53.3-22, 14.11.2022 № 5301.6-9740/53.3-22, 11.11.2022 № 5301.6-9674/53.3-22, 04.10.2022 № 5301.6-8272/53.3-22, 12.09.2022 № 5301.6-7192/53.3-22, 04.10.2022 № 5301.6-8274/53.3-22, 11.07.2022 № 5301.6-4645/53.3-22, 04.10.2022 № 5301.6-8277/53.3-22), копії яких додаються.

Згідно ст. 3 Закону, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ст. 9 Закону, іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України.

Відповідно до п. 14 частини першої статті 1 Закону, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування, втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч.5, ч.6 ст.26 Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Громадянин Казахстану ОСОБА_3 вищевказане рішення Київського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області про примусове повернення за межі України не виконав, в установлений строк до 16 листопада 2021 року за межі України не виїхав.

Відповідно до положень ч.4 ст.46 Кодексу адміністративного судочинства України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами, зокрема, лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, (пункт 3) про затримання іноземця чи особи без громадянства чи примусове видворення за межі України.

Відповідно до ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України, затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Вказане рішення Відповідач не виконав, територію України не залишив (інформація ГЦОСІ Державної прикордонної служби України додається).

Встановлено, що Відповідач неодружений, непрацюючий, без постійного місця проживання.

Враховуючи, що Відповідачперебуває в України без реєстрації, без постійного місця проживання, роботи та джерела доходів, не має достатнього фінансового забезпечення для його проживання в Україні та для виїзду за межі України, ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення до країни громадянської належності, є всі підстави вважати, що Відповідач буде ухилятися і від виконання рішення про його примусове видворення з України.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до вимог ч. 4 вказаної статті іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У Відповідача відсутні визначені законодавством та міжнародними договорами України підстави для перебування в Україні, відсутні також обставини, які, згідно ч. 8 ст. 26 та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» забороняють примусове видворення за межі України (Відповідач не перебуває у процедурі визнання біженцем та особою, яка потребує додаткового захисту; не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; в країні громадянської належності його життю або свободі не загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; не загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; не загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки).

Відповідно до ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними.

Оскільки відповідач ухилявся від виконання рішення про його примусове повернення, а Позивачем вживались заходи щодо його розшуку, що підтверджується матеріалами справи, вважаємо, що є достатні підстави для поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи те, що громадянин Казахстану ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ухиляється від виїзду після прийнятого рішення про примусове повернення, проживає на території України без реєстрації, відсутні визначені законодавством та міжнародними договорами України підстави для перебування в Україні, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.121, 122, 241-246, 288-289 КАСУ, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Київського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Казахстану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Казахстану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні

Рішення допустити до негайного виконання.

Виконання рішення покласти на УДМС України в Полтавській області.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляціної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляціної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення складено 07.12.2022 року.

Суддя Саркісян О.А.