Справа № 380/11355/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року

справа №380/11355/21

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Ненчук О.І.,

за участі:

представника позивача Янкович Н.А., згідно наказу,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вівчарівського В.П., згідно договору,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в розмірі 30185,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та військового збору. Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою судді від 01.09.2022 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 17.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 24.01.2022 прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області з первісним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження

Ухвалою суду від 19.05.2022 клопотання позивача з зустрічним позовом про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із зустрічною позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.05.2018 №.

Ухвалою суду від 13.09.2022 зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення залишено без розгляду.

Таким чином, судом розглядається лише первісний позов ГУ ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 13.09.2022 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

17.01.2022 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №4700). Представник відповідача зазначив, що місце проживання ОСОБА_1 з 25.03.2010 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вимога про необхідність повідомлення платником про зміну адреси місця свого проживання почала існувати з вступом в силу Податкового кодексу України 01.01.2011, тому на момент зміни адреси місця проживання (2002 рік та 2010 рік) у платника податків (відповідача) такого обов`язку не існувало. Як видно з матеріалів справи, податкову вимогу форми «Ф» від 08.04.2021 454486-13 про сплату ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 32998,73 грн. надіслано відповідачу рекомендованим поштовим відправленням №628 за пресою: АДРЕСА_2 . При цьому, податковому органу ще у 2017 році було відомо про місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи, а саме інформацією Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області від 06.07.2017 №6442. Відтак, податковим органом податкова вимога №54486-13 надіслана на адресу не за місцем проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Також представник відповідача зазначає, що позивач не довів належними та достовірними доказами правомірність нарахування заборгованості у розмірі 30185,59 грн. Так, із доданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач нібито самостійно нарахував основний платіж з податку на доходи, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 4250,00 грн. відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи від 06.12.2018 №62639. Проте, ОСОБА_1 не подавала такої декларації і, відповідно, самостійно не враховувала вказаної суми податку. Тобто позивач не надав доказів і не обґрунтував підстави та дату виникнення у відповідача податкового зобов`язання у розмірі 4250,00 грн. Також у позовній заяві позивач зазначає про заборгованість відповідача щодо сплати військового збору у розмірі 986,79 грн., підставою якого вказує податкову декларацію від 06.12.2018. Проте, у податковій декларації про майновий стан і доходи від 06.12.2018 №62639 військовий збір зазначено розмір 1275,00 грн., що не відповідає позовним вимогам позивача.

20.05.2022 від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. №35307). Представник позивача зазначив, що податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається її місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (ст. 45 Податкового кодексу України). Як видно із відповіді на запит ГУ ДПС у Львівській області від 02.07.2021, яка долучена до матеріалів справи, згідно з даними Державного реєстру фізичних осіб позивач зареєстрована у даному реєстрі за адресою: АДРЕСА_2 . З огляду на це, саме дана адреса і є податковою адресою відповідача.

06.06.2022 від представника відповідача надійшло клопотання (вх. №39010), у якому повідомив, що відповідач не подавала податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 06.12.2018. До того ж, на поданій позивачем за первісним позовом як доказ декларації відсутня відмітка про підписання такої електронним цифровим підписом. Також на поданій до суду позивачем за первісним позовом декларації від 06.12.2018 відсутній підпис ОСОБА_1

12.10.2022 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №64352). Представник відповідача зазначив про те, що сплата ОСОБА_1 податку на доходи з фізичних осіб у сумі 4250,00 грн. підтверджується квитанцією АТ «АЛЬФА-БАНК» №11 від 26.10.2018 №1-19ЗК, а сплата ОСОБА_1 військового збору у сумі 1275,00 грн. підтверджується квитанцією відділення АТ «АЛЬФА-БАНК» №11 від 26.10.2018 №1-200К.

08.11.2022 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №70306). Представник відповідача наголошує, що на момент складання спірної вимоги позивачу було відомо про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, як видно з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 29.05.2018 №, на підставі якого 08.04.2021 складено вимогу №54486-13, направлено саме на адресу відповідача по АДРЕСА_1 , що спростовує будь-які твердження чи висновки про відсутність у податкового органу інформації про зміну податкової адреси відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно довідки ГУ ДПС у Львівській області від 24.06.2021 №7556/5/13-01-13-03 ОСОБА_1 має податковий борг у сумі 30185,59 грн., який складається з:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування, в сумі 29198,80 грн., в тому числі основний платіж 4250,00 грн., основний платіж за актом документальної перевірки 14679,38 грн., штрафна санкція 6362,64, пеня 3906,78 грн.;

- військового збору, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування, в сумі 986,79 грн., в тому числі основний платіж 986,79 грн.

19.03.2018 ГУ ДФС у Львівській області прийнято наказ «Про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 . Згідно п. 1 даного наказу наказано провести документальну позапланову перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, тривалістю 3 робочих дні з 11.04.2018.

13.04.2018 ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 13.04.2018 №917/13-01-13-10/ НОМЕР_1 .

Зазначеним актом встановлено наступні порушення:

- абз. „д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 25450,57 грн.;

- п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, в частині неподання декларації майновий стан і доходи за 2016;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями,, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014 №71-VIII „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік на загальну суму 2120,88 грн.

На підставі вказаного акту перевірки від 13.04.2018 №917/13-01-13-10/ позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 № за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 31813,21 грн., в тому числі 25450,57 грн. основного платежу, 6362,64 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Також судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 06.12.2018 подала до Залізничної ОДПІ (Франківське відділення) податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в рядку 10.5 котрої вказано вартість успадкованого чи отриманого в дарунок майна в сумі 85000,00 грн. та визначено розмір грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4250,00 грн. та військового збору в сумі 1275,00 грн.

Вказані суми самостійно задекларованого податкового зобов`язання та податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, відображено також у зворотному боці облікової картки платника податків.

Крім того, на суму визначеного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, не сплаченого у встановлені строки, в автоматичному режимі 15.07.2018 нарахована пеня на суму 3906,78 грн.

Судом встановлено, що позивач скеровував на адресу ОСОБА_1 вимогу форми "Ф" від 08.04.2021 №54486-13.

З матеріалів справи видно, що відповідач суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України строки не сплатив.

Оскільки податковий борг відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Згідно ст. 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4. ст. 16 ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст. 56 ПК України).

Також відповідно до п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Крім того, згідно п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені ст. 57 ПК України.

Щодо податкового боргу, який виник з самостійно задекларованих грошових зобов`язань відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, та військового збору, то суд вказує таке:

Як вже зазначено судом вище, 13.04.2018 ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 13.04.2018 №917/13-01-13-10/ НОМЕР_1 .

Зазначеним актом встановлено наступні порушення:

- абз. „д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на загальну суму 25450,57 грн.;

- п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, в частині неподання декларації майновий стан і доходи за 2016;

- пп.1.2, пп.1.3, пп.1.5, пп.1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями,, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.2014 №71-VIII „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік на загальну суму 2120,88 грн.

На підставі вказаного акту перевірки від 13.04.2018 №917/13-01-13-10/ позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 № за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 31813,21 грн., в тому числі 25450,57 грн. основного платежу, 6362,64 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Матеріали справи свідчать, що позивачем рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення направлявся як акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.04.2018 №917/13-01-13-10/ НОМЕР_1 , так і податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 № на адресу: АДРЕСА_3 .

Слід окремо зазначити, що ОСОБА_1 не заперечує, що саме за цією адресою вона проживає, саме ця адреса вказана в документах, які подавались в справі від її імені, та в довідці про реєстрацію місця проживання особи від 17.12.2019. Крім того, саме ця адреса вказана у відповіді на запит Львівського окружного адміністративного суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 26.07.2021.

Вказана рекомендована кореспонденція повернулась з довідками Укрпошти за закінченням терміну зберігання.

Суд вказує, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Таким чином, суд висновує, що як акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.04.2018 №917/13-01-13-10/ НОМЕР_1 , так і податкове повідомлення-рішення від 29.05.2018 № вважаються такими, що належним чином вручені ОСОБА_1 , а отже, податкове зобов`язання, що визначено таким податковим повідомленням-рішенням є узгодженим.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 06.12.2018 подала до Залізничної ОДПІ (Франківське відділення) податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, в рядку 10.5 котрої вказано вартість успадкованого чи отриманого в дарунок майна в сумі 85000,00 грн. та самостійно визначено розмір грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 4250,00 грн. та військового збору в сумі 1275,00 грн.

Судом не береться до уваги твердження відповідача про те, що вищевказаної декларації вона не подавала.

Так, представником позивача до матеріалів справи долучено копію самої декларації, яка зареєстрована контролюючим органом 06.12.2018 за № 62634, а також докази реєстрації такої декларації - витяг з Реєстру електронних форм податкових документів.

Відтак, суд дійшов висновку про подання ОСОБА_1 вищевказаної декларації.

На підтвердження такого висновку свідчить і той факт, що відповідачем до матеріалів справи подано квитанцію № 1-200к від 26.10.2018 про сплату нею 1275,00 грн. військового збору, призначення платежу військовий збір з річного декларування від ОСОБА_1 , та квитанцію № 1-193к від 26.10.2018 про сплату нею 4250,00 грн. податку на доходи фізичних осіб, призначення платежу ПДФО з річного декларування від ОСОБА_1 .

Щодо доводів відповідача про те, що вимога про сплату боргу форми "Ф" від 08.04.2021 №54486-13 направлена на адресу, за якою Перець з 25.03.2010 не проживає, то суд вказує таке.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Пунктом 63.5 ст. 63 ПК України передбачено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Абзацами 1, 2 п. 70.1 ст. 70 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є:

громадянами України;

іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні;

іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Згідно п. 70.2 ст. 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація:

70.2.1. прізвище, ім`я та по батькові;

70.2.2. дата народження;

70.2.3. місце народження (країна, область, район, населений пункт);

70.2.4. місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;

70.2.5. серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий;

70.2.6. унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).

Згідно з абз. абз. 1, 6 п. 70.5 ст. 70 ПК України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі.

Відповідно до п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Вказаний п. 70.7 ст. 70 зазнав змін згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, які набрали чинності з 01.01.2017.

Однак, слід зазначити, що і до внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 чинна на той час редакція ПК України містила аналогічну норму щодо обов`язку платника подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 70.8 ст. 70 ПК України про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, інформує територіальний орган:

Згідно п. 70.17 ст. 70 ПК України державний реєстр фізичних осіб - платників податків формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності цим Кодексом зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб. Документи про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, видані контролюючими органами у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Кодексом, вважаються дійсними для всіх випадків, передбачених для використання реєстраційних номерів облікових карток фізичних осіб, не підлягають обов`язковій заміні та є такими, що засвідчують реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

З метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 розроблено та затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі Положення № 822).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення № 822 усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

До облікової картки (Повідомлення, Заяви про внесення змін) вноситься така інформація: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання/місцеперебування; громадянство; для іноземців - податковий номер у країні громадянства (за наявності); реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія та/або номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ) (п. 5 розділу ІІІ Положення № 822).

Державний реєстр формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (п. 1 розділу IV Положення № 822).

Згідно з п. 1 розділу V Положення № 822, до Державного реєстру включаються: 1) інформація з Облікових карток, Повідомлень, Заяв про внесення змін; 2) дані про фізичних осіб, а саме: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; 3) відомості про державну реєстрацію, реєстрацію і взяття на облік фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме: дати, номери записів, свідоцтв та інших документів, а також підстави державної реєстрації, реєстрації та взяття на облік, припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності, інші реєстраційні дані; інформація про державну реєстрацію, реєстрацію та взяття на облік змін у даних про особу, заміну чи продовження дії довідок про взяття на облік; місце провадження діяльності, телефони та інша додаткова інформація для зв`язку з фізичною особою - підприємцем чи особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність; види діяльності; громадянство та номер, що використовується під час оподаткування в країні громадянства, - для іноземців; системи оподаткування із зазначенням періодів її дії.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства, фізичні особи зобов`язані подавати ДПС відомості про зміну податкової адреси та інших даних, які вносяться до облікової картки платника податків.

Судом не береться до уваги твердження представника відповідача про те, що оскільки ПК України набрав законної сили 01.01.2011, а відповідач змінила місце реєстрації до цього часу, відтак у неї відсутній обов`язок подавати ДПС відомості про зміну податкової адреси.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час реєстрації її платником податків ОСОБА_1 подала до податкового органу інформацію про своє місце реєстрації: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з картки платника податків по ОСОБА_1 з ІС реєстраційних даних «Податковий блок».

01.01.2011 набрав чинності ПК України, норми якого зобов`язували (і зобов`язують) платника податків подавати ДПС відомості про зміну податкової адреси. Відтак, такий обов`язок у ОСОБА_1 виник з 01.01.2011.

Доказів подання до податкового органу інформації про зміну податкової адреси відповідачем не надано.

Таким чином, вимога про сплату боргу форми "Ф" від 08.04.2021 №54486-13 була правомірно направлена на адресу, за якою ОСОБА_1 була взята на облік, як платник податків. Тим більше, що скеровані на АДРЕСА_1 акт перевірки та податкове повідомлення-рішення повернулись за закінченням терміну зберігання.

Слід зазначити, що податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена.

Підсумовуючи все наведене вище, за наслідком розгляду справи суд висновує, що ОСОБА_1 не здійснила сплату у встановлений податковим законом строк узгоджених грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Щодо пені, то згідно облікової картки станом на 31.12.2021 за відповідачем рахується пеня у розмірі 4812,89 грн.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Водночас, суд зазначає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вже було зазначено вище, відповідачем до матеріалів справи долучено квитанцію № 1-200к від 26.10.2018 про сплату нею 1275,00 грн. військового збору, призначення платежу військовий збір з річного декларування від ОСОБА_1 , та квитанцію № 1-193к від 26.10.2018 про сплату нею 4250,00 грн. податку на доходи фізичних осіб, призначення платежу ПДФО з річного декларування від ОСОБА_1 .

Факт часткової сплати відповідачем податкового боргу підтверджується і обліковою карткою ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, згідно якої сума боргу станом на 31.12.2021 становить 27333,91 грн., в тому числі недоїмка 22521,02 грн., пеня 4812,89 грн.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 27333,91 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки таке зобов`язання є узгодженим і своєчасно не сплаченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення інших судових витрат, ніж сплата судового збору, підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 27333 (двадцять сім тисяч триста тридцять три) гривні 91 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.12.2022.

Суддя Потабенко В.А.