Справа № 320/13009/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив:

- зобов`язання ГУ ПФУ у Луганській області надати суду належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача;

- визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області від 28.04.2021 №89 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області повторно розглянути заяву позивача та призначити йому пенсію з 20.04.2021 року з урахуванням ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Станом на 05 грудня 2022 року відповідачами не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали, шляхом: подання позовної заяви у новій редакції із зазначенням у ній: часу та підстав взяття на облік позивача як пенсіонера; надання доказів фактичного проживання у Київській області (довідка про місце реєстрації внутрішньо переміщеної особи); конкретизацією та обґрунтуванням позовних вимог до другого відповідача ГУ ПФУ у Луганській області, із викладенням обставин, якими ці вимоги підтверджені, зокрема, зазначення дій, рішень та допущення протиправної бездіяльності відносно позивача ГУ ПФУ у Луганській області із посиланням на докази, якими ці обставини підтверджені; надання фактичного обґрунтування позивача щодо наявності у нього страхового стажу (список №1) більше ніж 10 років із визначенням періодів виконання роботи, яка дає право на пільгову пенсію; обґрунтування порушення рішенням ГУ ПФУ у Київській області прав, свобод та інтересів заявника із розкриттям змісту порушених прав; надання суду квитанції про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру у сумі 1816 грн. та подання копій документів, долучених до позовної заяви у відповідності до кількості учасників справи, посвідчених електронним цифровим підписом.

09.11.2021 року позивачем на виконання вимог зазначених в ухвалі окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, подано: заяву про усунення недоліків; копії: листа-відповіді ГУ ПФУ м. Сєвєродонецька Луганської області; заяви про призначення пенсії; позовної заяви із позначкою уточнена; скрін-шоти відкритих сервісів веб-порталів; 2 копії ухвали Луганського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням рішень суду.

Крім того, жодна копія документів не посвідчена електронним цифровим підписом позивача.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції констатовано повне невиконання вимог судового рішення від 22.10.2021 року, в тому числі, і щодо надання довідки про місце фактичного проживання (реєстрації) позивача у Київській області, а саме довідки про місце реєстрації внутрішньо переміщеної особи та квитанції про сплату судового збору.

При цьому, в уточненій заяві позивачем зазначено, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тому надати докази проживання в Київській області не може.

Водночас, своє звернення до Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 мотивував тим, що оскаржив дії та рішення ГУ ПФУ у Луганській області до належного суду, натомість двома ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року та від 10.09.2021 року його позовна заява була повернута, тому він оскаржив рішення ГУ ПФУ Луганської області до ГУ ПФУ у Київській області та одержав негативну відповідь останнього, що послугувало підставою звернення до КОАС.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, про навмисне штучне створення заявником ситуації, за якої у нього начебто виникло право визначення територіальної підсудності адміністративної справи Київському окружному адміністративному суду. З даним висновком колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

За приписами ст.ст. 25, 26 КАСУ, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Зареєстрованим місцем проживання позивача є м. Сєвєродонецьк Луганської області, де останній перебуває на обліку як пенсіонер.

Позивач стверджує, що він внутрішньо переміщена особа, яка проживає на території Київської області, однак не може надати довідку про реєстрацію.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО. Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 No509 було затверджено Порядок оформлення і видачі такої довідки. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли наступні обставини, на момент їх виникнення: збройний конфлікт, тимчасова окупація, повсюдні прояви насильства, порушення прав людини та надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Таким чином колегія суддів критично ставиться до тверджень заявника про неможливість документального підтвердження факту його реєстрації на території Київської області.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Приписи п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, єдиною підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є неусунення позивачем недоліків позовної заяви в установлений судом строк.

Оскільки процесуальним законодавством позивач наділений правом вільного розпорядження своїми вимогами на власний розсуд, останній вправі вирішувати самостійно виконувати вимоги судового рішення, чи ні. У даному випадку ОСОБА_1 , будучи обізнаний з приводу наслідків невиконання судового рішення про залишення позовної заяви без руху, свідомо не виконав таке рішення, тобто погодився на те, що його позов буде повернуто.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, обґрунтовано зазначивши про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Файдюк В.В.