Справа № 380/16852/22
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

05 грудня 2022 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби особового складу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Крім того, подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, в якій посилається норми Закону України «Про правовий режим воєнного стану», рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, огляд Верховного Суду від 04.03.2022 року «Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан» та зазначає, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Враховуючи вищезазначене, вважає, що наведені причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є поважними, оскільки пов`язані із посиленим виконанням позивачем своїх професійних обов`язків в умовах воєнного стану.

Ухвалою судді від 28.11.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із тим, що підстави, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнані судом неповажними; запропоновано позивачу вказати інші підстави для поновлення строку.

30.11.2022 року від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку. Серед інших підстав, ніж ті, що містяться у первинній заяві про поновлення процесуального строку, зазначив, що позивач сам по собі не є юридично обізнаною особою та не міг знати про можливість оскарження в суді факту його незаконної мобілізації та звільнення на цій підставі, оскільки навіть не всі адвокати здогадуються про таку можливість. Вказав, що якби позивач звернувся до іншого адвоката, то йому б взагалі могли не надати такої інформації (про можливість судового оскарження), а просто повідомили б про відсутність правових підстав для цього. З огляду на викладене, вважає, що причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом є поважними, а тому такий слід поновити.

Постановляючи ухвалу, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Проте процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В свою чергу, публічною службою у розумінні вимог п.17 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, проходження військової служби за призовом під час мобілізації є публічною службою в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 11.02.2021 року у справі №240/532/20, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби спеціальним строком для звернення до суду є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, який має перевагу у застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у ч.2 ст.122 цього Кодексу.

Між тим, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як видно зі змісту повної заяви, предметом спору є дії відповідача щодо призову його на військову службу під час мобілізації, які мали місце 14.05.2022 року, натомість до суду з даним позовом звернувся 23.11.2022 року, тобто з пропуском встановленого ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з позовом, позивач посилається на те, що з 24.02.2022 року в Україні введено військовий стан, у зв`язку із чим він призваний на військову службу.

Даючи оцінку наведеним доводам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 25.08.2022 року у справі №240/3771/21 Верховний Суд вказав, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Тобто саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Крім того, суддя враховує, що введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а з конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію. Натомість позивач, таких доказів не надав (для прикладу, доказів безпосередньої участі у забезпеченні ним обороноздатності держави), як і не довів, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий, причинний зв`язок.

Також суддя звертає увагу, що позовна заява позивача подана через його представника, а не ним особисто. Вказане свідчить про те, що у такий спосіб (через адвоката) позивач міг і швидше звернутись до суду за захистом свої прав, свобод та інтересів.

Поряд з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він сам по собі не є юридично обізнаною особою та не міг знати про можливість оскарження в суді факту його незаконної мобілізації, адже згідно зі ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд зауважує, що юридична відповідальність, як наслідок несвоєчасної реалізації прав, може також стосуватися і певних процесуальних обмежень, в т.ч. обмежень щодо права особи у зверненні до суду у випадках, визначених законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №520/3047/2020.

Відтак, з огляду на значний і чутливий проміжок часу між днем, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів (14.05.2022 року), і днем, коли він звернувся до суду за їх захистом (23.11.2022 року), суд приходить висновку, що надані позивачем докази поважності причин пропуску строку звернення до суду не підтверджують його неможливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений КАС України строк. Тобто такі, на думку суду, є неповажними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а саме повернення позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що в силу вимог ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.