Справа № 200/1380/22
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Справа№200/1380/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що до 30.11.2020 вона отримувала соціальну допомогу як мати одиначка на свою доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, з 01.12.2020 виплата соціальної допомоги була припинена. На переконання позивачки, відповідачем протиправно припинено виплату допомоги їй як матері одиначки, з огляду на те, що відповідно до «Прикінцевих Положень» Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення. Тому позивачка вважає, що оскільки на час спірних правовідносин на території України був введений карантин, відповідач мав виплачувати їй допомогу до 30.04.2022.

З огляду на вказане, позивачка просить суд:

визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення з 01.12.2020 виплати соціальної допомоги як матері одиначки;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити з 01.12.2020 виплату соціальної допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих з 01.12.2020 по 31.12.2021 сум.

В установлений законом строк, відповідачем відзив на адміністративний позов не поданий. Згідно з приписами статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Частиною другою вказаної статті КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 31.01.2022 Донецький окружний адміністративний суд задовольнив клопотання позивачки про поновлення строку звернення до суду із даною позовною заявою. Визнав поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом та поновив пропущений строк звернення до суду. Клопотання позивачки про відстрочення сплати судового збору - задовольнив. Відстрочив позивачці плату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Клопотання позивачки про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, - задовольнив. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, та відкрив провадження по справі № 200/1380/22. Розгляд адміністративної справи № 200/1380/22 суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06 вересня 2022 року суд витребував в Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради копію особової справи позивачки, про що виніс відповідну ухвалу.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.04.2011 позивачка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

З листа відповідача від 08.10.2021 № М-390/5.1-6.2 судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради з 2018 року. За зверненням від 18.06.2020 ОСОБА_1 призначено допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.06.2020 по 30.11.2020. Водночас, на звернення позивачки від 17.12.2020 та від 23.09.2021 їй було відмовлено в призначенні допомоги на підставі п. 35-2 постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001. Крім того, відповідач наголошує, що у І, ІІ та ІІІ кварталах 2021 року позивачка не працювала та не перебувала на обліку в центрі зайнятості та не сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.3).

Позивачка вважаючи, що відповідач протиправно припинив їй виплату допомоги на дітей одиноким матерям, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога на дітей одинокім матерям.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Умови призначення і виплати видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Згідно із п. 36 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини. У разі припинення дії обставин, передбачених абзацами четвертим - десятим і дванадцятим - чотирнадцятим цього пункту, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ХІ внесено зміни до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», а саме Розділ VIII Прикінцеві положення доповнено пунктом 1-1 такого змісту: установити, що визначені статтею 6 цього Закону строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення.

Таким чином, згідно з вищевказаною нормою Закону, строки звернення щодо призначення допомоги на дітей одиноким матерям продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби, та один місяць після дати завершення карантину.

Дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» триває. Суд зазначає, що Кабінет Міністрів України продовжив карантин в Україні, зокрема, до 31 грудня 2021 року.

Посилання відповідача у листі на положення постанови Кабінету Міністрів України № 632 від 22 липня 2020 року «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» судом не приймаються, оскільки, як вже зазначалось раніше, підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Суд також зауважує, що вказаною постановою визначений порядок призначення і виплати, зокрема, допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2020.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи це, наведена постанова не підлягає застосуванню, оскільки не може регулювати спірні правовідносини, що склалися до набрання нею чинності.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачкою заявлений позов в інтересах неповнолітньої дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, право позивачки на отримання допомоги одинокій матері є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Щодо посилання відповідача на те, що у І, ІІ та ІІІ кварталах 2021 року позивачка не працювала, не перебувала на обліку в центрі зайнятості та не сплачувала єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд не приймає до уваги, адже по-перше, позивачці призначено допомогу ще у 2020 році. По друге, суд зауважує, що відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження відсутності у позивачки доходу.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, суд вважає, що відповідач протиправно припинив виплату позивачці допомоги на дітей одиноким матерям, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити з 01.12.2020 виплату соціальної допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих з 01.12.2020 по 31.12.2021 сум, підлягають задоволенню.

Позивачка також просить суд визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення з 01.12.2020 виплати соціальної допомоги як матері одиначки. Водночас, враховуючи приписи ст. 9 КАС України, суд вважає за можливе змінити спосіб захисту порушеного права та визнати дії відповідача протиправними, як того вимагають вимоги ст. 245 КАС України

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 31 січня 2022 року позивачці було відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи те, що позивачці було відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви, судовий збір у розмірі 992, 40 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (, 85113, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. 14) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення ОСОБА_1 з 01.12.2020 виплати соціальної допомоги як матері одиначки.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити ОСОБА_1 з 01.12.2020 виплату соціальної допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих сум з 01.12.2020 по 31.12.2021.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 992, 40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Повний текст рішення складено 06.12.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб