Справа № 160/17540/22
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2022 року Справа № 160/17540/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Департаменту патрульної поліції про залишення позову без розгляду у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2022 ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції () щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з травня 2016 року по грудень 2017 року (включно) та індексації грошового забезпечення за період з травня 2016 року по жовтень 2017 року (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції () нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з травня 2016 року по грудень 2017 року (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції () нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з травня 2016 року по жовтень 2017 року (включно).

В обґрунтування вимог позову вказано, що ОСОБА_2 працює з травня 2016 року на посаді інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно було не виплачено грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з травня 2016 року по жовтень 2017 року. З листа відповідача від 29.11.2021 відомо, що доплату позивачу за службу в нічний час було здійснено лише за період з 01.01.2018 по 30.11.2021. У цьому ж листі зазначено, що відповідно до наказів ДПП позивач у період з 19.05.2016 по 31.12.2017 до служби в нічний час не залучалась, у зв`язку з чим підстави для нарахування та виплати вищезазначеної доплати відсутні. Позивач вказує, що недотримання відповідачем порядку обліку фактичного часу служби у нічний час та/або зберігання професійної документації не може бути підставою для звільнення від виплати зазначеної доплати, а гарантоване законодавством право позивача на доплату за службу в нічний час не повинно ставитися у залежність від дотримання чи недотримання відповідачем порядку обліку фактичного часу служби у нічний час та/або зберігання професійної документації. Посилання відповідача, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою КМУ №782, не відповідає вимогам законодавства, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України Про Національну поліцію та Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Позивач вважає, що сума індексації, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 3375,17 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

01.12.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що відповідно до кошторису Департаменту патрульної поліції було прийнято ряд наказів (№ 134 від 18.02.16р. №699 від 21.04.16р., №2158 від 03.08.2016р., №4377 від 25.11.2016р., № 2688 від 08.06.2017 р., № 4920 від. 05.10.17 р., № 5192 від 23.10.17 р.), якими були затверджені граничні розміри грошового забезпечення працівників згідно із займаними посадами, які включають в себе всі складові та види грошового забезпечення поліцейських та схеми посадових окладів установлених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року за № 988, та які були виплачені позивачу. Разом з тим, відповідність вищезазначеним наказам ДПП сум виплат грошового забезпечення, які отримував позивач, підтверджується копіями відомостей про грошове забезпечення долучених представником позивача до позовної заяви. Відповідач вважає, що виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства в межах номенклатури посад та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат встановлених відповідним наказом керівника в рамках вимог чинного законодавства. Згідно з ч.5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону, згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» до об`єктів індексації грошових доходів населення віднесено оплату праці (грошове забезпечення). У ст. 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим постановою від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Постановою КМУ № 782 від 18.10.2017 № 782 внесені зміни до п.2 вищезазначеного Порядку та доповнено абзац 5 після слова «військовослужбовці» словом «поліцейських». Індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вказаної постанови, тобто з листопада 2017 року.

01.12.2022 представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду, через пропуск строку звернення з даним позовом до суду, яке обґрунтовано тим, що особа має право звернутися з вимогою щодо несплати останньому доплати за службу в нічний часу розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час, стосовно доплати яка виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо до відповідача з вимогою здійснити виплату доплати за службу в нічний час за спірний період позивач не звертався. Із вказаною вимогою в судовому порядку позивач звернулась до відповідача 03.11.2022. Таким чином, в силу положення пункту 11 розділу І Порядку № 260 позивач має право вимагати здійснити виплату доплати за службу в нічний час починаючи з 03.11.2019. Отже враховуючи все вище викладене відповідач вважає, що позивач звернулась до суду 03.11.2022 з пропущенням строку на стягнення частини невиплаченої заробітної плати.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять:

-основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

-додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

-інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, доплата за службу в нічний час, у випадку наявності відпрацьованих годин в нічний час, має постійний характер, входить до структури грошового забезпечення, і відповідно, є його складовою.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України Про оплату праці від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 поняття заробітна плата і оплата праці, які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

З огляду на наведене, під час розгляду справ про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (зокрема, доплати за службу в нічний час, яка є складовою грошового забезпечення) застосовні положення частини другої статті 233 КЗпП України, а не частини третьої статті 122 КАС України, тобто строки звернення до суду у цій категорії справ не застосовуються, а отже у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що пункт 11 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, яким визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, не може вважатися нормою спеціального закону у спірних правовідносинах, як про це зазначив відповідач, оскільки жодним чином не врегульовує строки звернення поліцейських до суду за захистом своїх порушених прав щодо грошового забезпечення.

У постанові від 13.03.2019 у справі № 807/363/18 Верховний Суд сформував правову позицію щодо застосування статті 233 КЗпП України з огляду на формулювання позовних вимог інших, ніж стягнення заробітної плати, зазначивши, що норми цієї статті, слід тлумачити в більш широкому розумінні, а саме в сенсі відсутності строкових обмежень для звернення до суду з позовом з приводу належної працівникові заробітної плати.

Такий правовий висновок у подальшому був підтриманий у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 320/2583/21, від 07.02.2022 у справі № 420/7697/21, від 07.06.2022 у справі № 420/8317/21, від 28.07.2022 у справі № 300/6805/21.

Суд вважає, що відповідач безпідставно ототожнює поняття звернення за одержанням грошового забезпечення та звернення до суду з позовом, оскільки звернення за одержанням грошового забезпечення може відбуватись у досудовому порядку шляхом звернення поліцейського до керівника відповідного управління. Зазначене твердження суду, кореспондується з пунктом 12 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, яким визначено, що звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає відсутніми підстави для залишення заявленого позову без розгляду, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись статтями 240, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 160/17540/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.С. Віхрова