Справа № 640/3/22
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Київ № 640/3/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірій Р.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

Прийняв до уваги наступне:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить:

1.Визнати протиправними (неправомірними) дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів;

2. Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зробити перерахунок та виплатити щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 за наступними реквізитами: рахунок IBAN НОМЕР_1 ; банк одержувача АТ КБ " ПриватБанк", Київ, Україна; РНОКПП одержувача НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він має статус учасника бойових дій, відповідно, має право на отримання одноразової грошової допомоги до 05 травня, проте відповідач, незважаючи на норми чинного законодавства та рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, виплатив у 2020 році вказану допомогу у розмірі меншому, ніж визначений статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач через канцелярію суду подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2022 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_3 .

У зв`язку з рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) та на підставі рішення Верховного суду від 29.09.2020, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021, у зразковій справі №440/2722/20, позивач звернувся із заявою до відповідача щодо виплати йому разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік за нормами, передбаченими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Листом від 22.12.2021 № 051-044-338(3)-14 відповідач повідомив позивача, що підстав для здійснення перерахунку та проведення доплати до виплаченого позивачу розміру грошової допомоги, за вказаний період, немає.

Не погоджуючись із розміром виплати вказаної допомоги та діями відповідача щодо її ненарахування і невиплати у належному розмірі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни - учасників бойових дій, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня1993 року N 3551-XII (далі по тексту - Закон N 3551-XII).

01 січня 1999 року набрав чинності Закон N 367-XIV, яким статтю 12 Закону N 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону N 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року N 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону N 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетний кодекс України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин, Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року N 3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону N 3551-XII у редакції Закону N 367-XIV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас, у постанові Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року N 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» визначено розмір виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій - 1390 грн.

Отже, на час виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон N 3551-XII і Постанови N 112.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році слід застосовувати не Постанову N 112, а Закон N 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому частиною п`ятою статті 12 Закону N 3551-XII у редакції Закону N 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10рп/2008).

Відповідні висновки щодо застосування норм права викладено у рішенні Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у зразковій справі N 440/2722/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року.

З листа відповідача від 22.12.2021 № 051-044-338(з)-14 вбачається, що останній здійснив виплату у 2020 році щорічної разової грошової допомоги позивачу, як учаснику бойових дій, в розмірі 1 390,00 грн., проте як встановлено судом з 27 лютого 2020 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня як учасник бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у повному розмірі.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі N 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, з урахуванням належного способу захисту, зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплатити позивачу щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними (неправомірними) дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів;

3. Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зробити перерахунок та виплатити щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 за наступними реквізитами: рахунок IBAN НОМЕР_1 ; банк одержувача АТ КБ " ПриватБанк", Київ, Україна; РНОКПП одержувача НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.О. Арсірій