Справа № 140/6557/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6557/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000080/2 від 28.06.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.01.2022 між Przedsiebiorstwo Produkcyjno Handlowo-Uslugowe «ROLMAR» (Польща) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено контракт №46, відповідно до умов якого продавець Przedsiebiorstwo Produkcyjno Handlowo-Uslugowe «ROLMAR» (Польща) зобов`язувалась постачати товари в адресу ФОП ОСОБА_1 на умовах FCA Tarnow згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

02.05.2022 позивачем до Волинської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію №UA205140/2022/046230 на товар «шпагат сільськогосподарський», а також передбачений МК України перелік документів.

Однак, Волинська митниця Держмитслужби не погодилася із вищезазначеною декларантом митною вартістю товару та прийняла рішення №205140/2022/000080/2 від 28.06.2022 про коригування митної вартості товарів, яким визначила митну вартість товару за резервним методом з тих підстав, що митна вартість зазначеного товару не може бути визнана, оскільки подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності, а також картку відмови у митному оформленні.

Позивач вказує, що ним було надано документи, які дають можливість митному органу визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом за ціною контракту. При цьому, подані до митного контролю документи містили усі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості та не містили розбіжностей, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву від 21.10.2022 представник Волинської митниці заявлених позовних вимог не визнав та повідомив, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах позивача подано МД №UA205140/2022/046230 від 27.06.2022 на товар «шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес-підбирачах. Поліпропіленовий шпагат PP2000TEX/2000m. - 6000 рулонів. шт… та перелік товаросупровідних документів, визначених в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», а саме: рахунок-фактура№241/MAG/2022 від 23.06.2022; автотранспортна накладна №015525 від 23.06.2022; сертифікат з перевезення(походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AR0090217 від 23.06.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 27.06.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 23.06.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №46 від 24.01.2022; договір про надання послуг митного брокера №16/06 від 16.06.2019; копія митної декларації країни відправлення №22PL351020E0529657 від 23.06.2022.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- числове значення, зазначене в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022 - 254326 польських злотих не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку - фактурі від 23.06.2022 №241/MAG/2022 - 252000 польських злотих;

- п.5 контракту №46 від 24.01.2022 передбачає здійснення оплати на підставі рахунку-фактури. В рахунку-фактурі від 23.06.2022 № 241/MAG/2022 зазначено, що оплата здійснена, однак до митного оформлення платіжний документ не поданий;

- прайс-лист № б/н від 23.06.2022 відповідно до VII статті ГАТТ не містить інформацію для широкого кола осіб. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари.

Відповідач вважає, що вищевказані розбіжності є беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість.

Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; 5)висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 6) платіжні документи. Відповідно до ч.6 ст. 53 МКУ, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом на вимогу митниці надано: банківський платіжний документ №11 від 14.06.2022; експертний висновок Волинської Торгово-промислової палати №B-444 від 28.06.2022; закупівельну фактуру №590 від 01.12.2021; видаткову накладну №K-00000184 від 27.06.2022; пояснення №б/н від 28.06.2022 щодо різниці в числовому значенні в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022; платіжний документ №8 від 15.06.2022.

Проте, представник відповідача зазначає, що в банківському платіжному документі №11 від 14.06.2022 в гр.70 «призначення платежу» зазначений контракт, тобто невідомо, за яку поставку була здійснена оплата. Також згідно даного документу оплата здійснена 14.06.2022, тобто раніше, ніж виданий рахунок-фактура №241/MAG/2022 - 23.06.22. Платіжний документ №8 від 15.06.2022 також неможливо ідентифікувати згідно рахунку-фактури 241/MAG/2022, - 23.06.22; В поясненні №б/н від 28.06.2022 щодо різниці в числовому значенні в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022 сума 2326 польських злотих, що в еквіваленті 15218,55 грн не відповідає сумі транспортних витрат згідно довідки №б/н від 27.06.2022 - 17000 грн. Прайс-лист наданий продавцем "PPHU ROLMAR" Jadwiga Krejwis, проте прайс-лист відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий виробником товару для загального кола покупців. Також, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, було встановлено, що у експертному висновку Волинської Торгово-промислової палати №B-444 від 28.06.2022; експертом проаналізовано товаро-супровідні документи ФОП ОСОБА_1 , проте відсутній аналіз європейського цінового ринку. Тому, дані наведені у експертному висновку прийняті до уваги митницею виключно як джерело довідкової інформації і носять консультаційний характер, та не можуть бути використані для підтвердження вартості на вищевказаний товар. У наданій декларантом фактурі на закупівлю №10000590 від 01.12.2021 зазначена кількість товару - 5760 шт, що не відповідає кількості зазначеному в інвойсі 6000 шт. Видаткова накладна №K-00000184 від 27.06.2022 не стосується митного оформлення даного товару. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №28/06/2022 від 28.06.2022

Митницею відповідно до положень ст.55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена консультація шляхом обміну електронними повідомленнями щодо вибору методу визначення митної вартості товару, як наслідок митну вартість визначено за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні 3,51 Дол.США/кг за МД від 16.06.2022 №UA205080/2022/3011.

З огляду на наведене вище, вважаємо, що рішення про коригування митної вартості №UA205140/2022/000080/2 від 28.06.2022 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Одночасно із відзивом на позовну заяву представником відповідача заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки заявлена сума витрат на правову допомогу не є спів мірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на її підготовку.

У відповіді на відзив від 26.07.2022 на відзив представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити повністю.

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2022 між Przedsiebiorstwo Produkcyjno Handlowo-Uslugowe «ROLMAR» (Польща) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 було укладено контракт №46, відповідно до умов якого продавець Przedsiebiorstwo Produkcyjno Handlowo-Uslugowe «ROLMAR» (Польща) зобов`язувалась постачати товари в адресу ФОП ОСОБА_1 на умовах FCA Tarnow згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

02.05.2022 декларантом в інтересах позивача до Волинської митниці Держмитслужби було подано митну декларацію №UA205140/2022/046230 на товар «шпагат сільськогосподарський».

Разом із МД №UA205140/2022/046230 декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: сертифікат, рахунок-фактура (інвойс), автотранспортна накладна, калькуляція транспортних витрат, експортна декларація (країни відправлення товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт (договір купівлі-продажу товару), прайс-листи, проформу інвойс, довідку про транспортні витрати, видаткову накладну, листи пояснення.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- числове значення, зазначене в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022 - 254326 польських злотих не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку - фактурі від 23.06.2022 №241/MAG/2022 - 252000 польських злотих;

- п.5 контракту №46 від 24.01.2022 передбачає здійснення оплати на підставі рахунку-фактури. В рахунку-фактурі від 23.06.2022 № 241/MAG/2022 зазначено, що оплата здійснена, однак до митного оформлення платіжний документ не поданий;

- прайс-лист №б/н від 23.06.2022 відповідно до VII статті ГАТТ не містить інформацію для широкого кола осіб. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари.

У зв`язку із чим, декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; платіжні документи.

Декларантом на вимогу митниці надано: банківський платіжний документ №11 від 14.06.2022; експертний висновок Волинської Торгово-промислової палати №B-444 від 28.06.2022; закупівельну фактуру №590 від 01.12.2021; видаткову накладну №K-00000184 від 27.06.2022; пояснення №б/н від 28.06.2022 щодо різниці в числовому значенні в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022; платіжний документ №8 від 15.06.2022.

У зв`язку із встановленими розбіжностями та з ненаданням додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст.53 Митного кодексу України, у відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000080/2 від 28.06.2022, митну вартість визначено за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби на рівні 3,51 Дол.США/кг за МД від 16.06.2022 №UA205080/2022/3011.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митними органами під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному орган зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Суд не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що, при цьому, він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «шпагат сільськогосподарський».

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності і неточності:

- числове значення, зазначене в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022 - 254326 польських злотих не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку - фактурі від 23.06.2022 №241/MAG/2022 - 252000 польських злотих;

- п.5 контракту №46 від 24.01.2022 передбачає здійснення оплати на підставі рахунку-фактури. В рахунку-фактурі від 23.06.2022 № 241/MAG/2022 зазначено, що оплата здійснена, однак до митного оформлення платіжний документ не поданий;

- прайс-лист №б/н від 23.06.2022 відповідно до VII статті ГАТТ не містить інформацію для широкого кола осіб. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів та ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари.

Як встановлено судом, під час митного оформлення товару декларантом було надано митному органу наступні документи: сертифікат, рахунок-фактура (інвойс), автотранспортна накладна, калькуляція транспортних витрат, експортна декларація (країни відправлення товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт (договір купівлі-продажу товару), листи пояснення.

Наведені вище документи підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару і не мали жодних розбіжностей.

Незважаючи на відсутність будь-яких розбіжностей у поданих документах митним органом було сформовано повідомлення декларанту в якому вимагались додаткові документи, для підтвердження митної вартості керуючись ст.ст.53, 54 Митного кодексу України, а саме: виписку з бухгалтерської документації ФОП ОСОБА_1 (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни); виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; платіжні документи.

При цьому, декларантом на вимогу митниці надано: банківський платіжний документ №11 від 14.06.2022; експертний висновок Волинської Торгово-промислової палати №B-444 від 28.06.2022; закупівельну фактуру №590 від 01.12.2021; видаткову накладну №K-00000184 від 27.06.2022; пояснення №б/н від 28.06.2022 щодо різниці в числовому значенні в експортній декларації №22PL351020E0529657 від 23.06.2022; платіжний документ №8 від 15.06.2022.

Щодо тверджень відповідача про те, що в поданих до митного оформлення документах за митною декларацією документи містять розбіжності, зокрема, в експортній декларації № 22PL351020E0529657 від 23.06.2022 ціна товару 254326 польських злотих не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 23.06.2022 №241/MAG/2022-252000 польських злотих, а пункт 5 контракту № 46 від 24.01.2022 передбачає здійснення оплати на підставі рахунку-фактури, суд зазначає наступне.

Згідно Інструкції заповнення заявок митниці Департаменту митної політики Мінфіну версія 1.13 від 27.12.2010р. частини II: Поле 46 ЕХ декларації - вартість статистична у випадку продажу визначається з вартості товару в рахунку-фактурі, а також включає додаткові витрати (наприклад, транспортні витрати, страхування транспорту) для тієї частини перевезення, яке проходить в Польщі.

Тому в декларації EX 22PL351020E0529657 від 23.06.2022 вартість 254326 Злотих включає суму товарів з фактури №241/МАО/2022 від 23.06.2022 (25200 злотих) та транспортні витрати, понесені в Польщі покупцем Кропивським Ігорем автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (2326 злотих).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 28.06.2022 ОСОБА_1 у зв`язку із сумнівами митного органу звернувся до продавця Польської фірми та 28.06.2022 отримав відповідь, в якій Польська фірма «ROLMAR» підтвердила, що ціна на даний товар згідно фактури №251/МАО/2022 є дійсною. Товар відправлений та оплачений покупцем через розрахунковий рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №11 від 14.06.2022 випискою SWIFT рахунку, а також роз`яснили, що до експортної декларації включено вартість витрат на транспортування.

Тобто продавець даним листом підтвердив, що оплата за товар, зазначений у фактурі №251/МАО/2022 від 23.06.2022 в сумі 25200 злотих був оплачений згідно платіжного доручення №11 від 14.06.2022.

Даний лист було надано митному органу в порядку статті 55 Митного кодексу України.

Крім того, слід зазначити, що проплата коштів за придбаний товар згідно інвойсу здійснювалась в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів продавцеві за SWIFT рахунком, який надавався митному органу і суми в зазначених SWIFT рахунках повністю збігаються із сумами зазначеними в інвойсах.

Крім того, судом встановлено, що 11.02.2022 ФОП ОСОБА_1 було подано до митного оформлення та розмитнено за першим методом аналогічний товар «Шпагат сільськогосподарський (виробник «JUTА») продавець та ж Польська фірма PPHU ROLMAR» за тими ж умовами поставки FCA із того ж польського міста TARNOW - розмитненого по фактурній вартості нищій ніж визначено митним органом.

Однак митним органом чомусь було взято до уваги іншу декларацію від 16.06.2022 №UA205080/2022/3011та зовсім не було проаналізовано умови поставки, країну відправника, виробника товару і таке інше. |

В свою чергу взята митним органом за основу декларація окрім її дати та номера не містить будь-якої іншої інформації та така інформація не наводиться митним органом в рішенні про коригування митної вартості, хоч орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, цього зроблено не було.

Відтак, жодних розбіжностей щодо ціни товару не було.

Таким чином, сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару грунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Як вказано в постанові Верховного Суду у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду викладеної від 29.05.2019, справа №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Крім того, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постановах від 06.10.2020 у справі №825/472/17, від 27.02.2019 у справі №814/1647/16, від 26.03.2019 у справі №814/921/17.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

В даному випадку митним органом в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, як передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд констатує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взяті відповідні митні декларації на подібні товари, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі вказаних МД не наведено.

На думку суду, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані разом із митною декларацією від 02.05.2022 №UA205140/2022/046230 документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 28.08.2021 у справі №815/4256/16.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган митний орган обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Врахувавши доводи сторін, суд погоджується з позивачем, що ним правомірно задекларовано за основним методом митну вартість ввезеного на митну територію України товару шпагат сільськогосподарський, натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості у, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці, тобто при винесенні рішення, суб`єкт владних повноважень, Волинська митниця діяла не в спосіб визначений законом та не надала суду достатніх доказів правомірності свого рішення, відтак, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці №UA205140/2022/000080/2 від 28.06.2022 про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі Баришевський проти України, заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі Двойних проти України, заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі Меріт проти України, заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Відповідно до частин другої, третьої статті 30 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем додано копії договору про надання правової допомоги від 19.09.2022 №19/09/22-1, рахунка-фактури від 23.09.2022 №23/09/22-2, виданого АО «Преміум Сервіс», акта приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги №19/09/22-1 від 19.09.2022 на суму 10000,00 грн; платіжного доручення від 26.09.2022 №1771 про оплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за надання правової допомоги коштів в сумі 10000,00 грн, копій свідоцтва та ордеру.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, що предметом судового розгляду у даній справі були рішення про коригування митної вартості товарів, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 у справі №520/8489/19, від 07.05.2020 у справі №320/3271/19, від 10.03.2020 у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи незначну складність справи, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 5 000,00 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що згідно з платіжним дорученням від26.09.2022 №1772 позивач сплатив судовий збір у сумі 2481,00 грн.

З урахуванням наведеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2481,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000080/2 від 28.06.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 3, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по справі в розмірі 7 481 (сім тисяч чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. А. Лозовський