Справа № 200/4248/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року Справа№200/4248/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі -1-й відповідач), відповідно до якого просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.06.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року, з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року, періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 03.12.2018 року по 26.07.2019 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 15.09.2020 року, з 16.09.2020 року по 10.02.2022 року із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що за результатами розгляду поданої ним засобами вебпорталу Пенсійного фонду України заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Як зазначається у позовній заяві, при розгляді заяви позивача від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняття рішення за наслідками її розгляду до пільгового стажу позивача не зараховані періоди навчання з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року, з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року; періоди роботи з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 03.12.2018 року по 26.07.2019 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 15.09.2020 року, з 16.09.2020 року по 10.02.2022 року.

Із зазначеним вище рішенням позивач не погоджується та вважає, що він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до його пільгового стажу роботи вказаних періодів.

При цьому, на думку позивача, під час зарахування до його пільгового стажу вказаних вище періодів мають бути застосовані роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 20.01.1992 року № 8.

1-й відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд визнати його неналежним відповідачем та вирішити питання про залучення до участі у справі в якості відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскільки саме цим органом Пенсійного фонду України здійснювався розгляд заяви позивача про призначення пенсії та приймалося відповідне рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року подану ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позовну заяву про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4248/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 04.11.2022 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - 2-й відповідач).

2-й відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву позов не визнав та просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, 2-й відповідач, серед іншого, вказує на те, що оскаржуване рішення № 85 від 17.06.2022 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є законним та обґрунтованим.

Так, 2-й відповідач у відзиві на позов зазначає, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах його страховий стаж становив 24 роки 10 місяців 3 дні, пільговий стаж - 2 роки 1 місяць 12 днів.

До пільгового стажу позивача не було зараховано періоди роботи позивача відповідно до довідок № 1/262 від 02.02.2022 року, яка видана ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", та № 80 від 25.01.2022 року, яка видана ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське", оскільки у довідках відсутня частина з підписами відповідальних осіб та печатка підприємства, яке їх видало.

Також до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи позивача відповідно до довідок № 04-14/510, № 04-14/511, № 04-14/512, № 04-14/513, № 04-14/514, № 04-14/515 від 10.02.2022 року, які видані ВП "Шахта Котляревська" ДП "Селидіввугілля", № 94 від 24.01.2022 року, яка видана ВП "Шахта Капітальна" ДП "Мирноградвугілля", та № 15 від 21.01.2022 року, яка видана ВП "Шахта 5/6" ДП "Мирноградвугілля", оскільки позивачем не надано підтверджуючих документів про реорганізацію підприємства.

Крім того, як вказує 2-й відповідач у відзиві, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 мають лише рекомендаційний характер, тоді як питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах регламентуються положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У зв`язку з цим, на переконання 2-го відповідача, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 не підлягають застосуванню при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, як зазначається 2-м відповідачем у відзиві на позов, оскільки на дату звернення у позивача відсутній передбачений законодавством пільговий стаж, позивач не має права виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до положень ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Серед іншого, у відзиві на позовну заяву 2-й відповідач підтверджує, що розгляд заяви позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняття відповідного рішення за наслідками її розгляду здійснювалися саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (як вказується позивачем).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується відповідною копією паспорта серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, та Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, , місцезнаходження: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б, є органами державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

09.06.2022 року позивачем, за допомогою вебпорталу електронних послуг, було подано заяву (разом з доданими документами) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

17.06.2022 року за наслідками розгляду поданої позивачем заяви 2-м відповідачем було прийнято рішення № 85, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

Як видно з даного рішення, до страхового стажу позивача зараховано усі спірні періоди.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи позивача відповідно до довідок № 1/262 від 02.02.2022 року, яка видана ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля", та № 80 від 25.01.2022 року, яка видана ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське", оскільки у довідках відсутня частина з підписами відповідальних осіб та печатка підприємства, яке їх видало.

Також до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи позивача відповідно до довідок № 04-14/510, № 04-14/511, № 04-14/512, № 04-14/513, № 04-14/514, № 04-14/515 від 10.02.2022 року, які видані ВП "Шахта Котляревська" ДП "Селидіввугілля", № 94 від 24.01.2022 року, яка видана ВП "Шахта Капітальна" ДП "Мирноградвугілля", та № 15 від 21.01.2022 року, яка видана ВП "Шахта 5/6" ДП "Мирноградвугілля" у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про реорганізацію підприємства.

Вказані вище довідки, як зазначається у рішенні, потребують перевірки.

У довідці про період навчання з 01.09.1996 року по 26.05.2000 року відсутні номер та дата видачі, нечитабельна печатка, навчання враховане згідно з наданим дипломом.

Про наведені обставини 1-й відповідач повідомив позивача листом від 28.07.2022 року № 11682-10581/М-15/8-0500/22, однак саме рішення не надав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом приписів ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058-IV.

Як видно з оскаржуваного рішення № 85 від 17.06.2022 року, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність у нього на момент звернення передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV пільгового стажу.

Положеннями ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом установлено, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36 та від 24.06.2016 року № 461).

31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" (далі - Постанова КМУ № 202).

До розд. І "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 28.09.1999 року стосовно спірних періодів наявні такі записи:

- № 1: 28.05.1999 року - прийнятий учнем гірника з повним робочим днем під землею;

- № 2: 01.08.1999 року - звільнений після закінчення виробничої практики;

- № 3: 22.12.1999 року - прийнятий учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею;

- № 4: 12.04.2000 року - звільнений після закінчення виробничої практики;

- № 5: 24.07.2000 року - прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею та направлений на дільницю УПРЗ;

- № 6: 19.12.2000 року - звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України;

- № 8: 13.04.2001 року - прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті;

- № 9: 08.11.2001 року - переведений гірником очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті;

- № 10: 01.01.2002 року - переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті;

- № 11: 15.11.2002 року - переведений гірничим майстром з повним робочим днем у шахті;

- № 12: 13.01.2003 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням;

- № 13: 26.03.2003 року - прийнятий гірником 3 р. з повним робочим днем під землею;

- № 14: запис щодо реорганізації підприємства;

- № 15: 01.06.2004 року - переведений гірничим майстром з повним робочим днем під землею;

- № 16: запис щодо реорганізації підприємства;

- № 17: запис щодо реорганізації підприємства;

- № 18: 14.08.2005 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням;

- № 20: 08.09.2005 року - прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті;

- № 21: 13.12.2005 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням;

- № 22: 29.12.2005 року - прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;

- № 23: запис щодо зміни підпорядкування підприємства;

- № 24: 30.01.2009 року - переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті на ділянці № 5;

- № 25: 18.03.2009 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням;

- № 26: 23.03.2009 року - прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті;

- № 27: відмітка щодо реорганізації підприємства;

- № 28: 28.03.2011 року - переведений на помічника начальника ділянки підземної з повним робочим днем у шахті;

- № 29: 03.05.2011 року - переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті;

- № 30: 25.12.2012 року - переведений гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті;

- № 31: 18.01.2013 року - позбавлений права займати посаду гірничого майстра строком на один рік шість місяців, у період з 04.01.2013 року по 04.07.2014 року, на підставі вироку Червоноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2012 року;

- № 32: 20.12.2017 року - переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті;

- № 33: відмітка щодо реорганізації підприємства;

- № 34: 22.10.2018 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням;

- № 35: 03.12.2018 року - прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- № 36: відмітка щодо підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці);

- № 37: 26.07.2019 року - звільнений згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України за переведенням до ВСП "ШУ Білозерське";

- № 38: 12.08.2019 року - прийнятий гірником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті;

- № 39: 01.07.2020 року - звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України;

- № 40: 15.07.2020 року - прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах по строковому трудовому договору;

- № 41: 16.09.2020 року - переведений учнем прохідника з повним робочим днем на підземних роботах на час проходження виробничої практики;

- № 42: 19.11.2020 року - переведений прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- № 43: 10.02.2022 року - звільнений за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, ст. 38 КЗпП України.

Записи № № 5-12 трудової книжки позивача не містять порядкових номерів, однак це не впливає на зміст даних записів у цілому.

Записи № 18 та № 37 трудової книжки позивача містять виправлення, які засвідчені у спосіб відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

В усьому іншому трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи за вказані вище періоди, які не мають дефектів їх вчинення.

З наданого до справи розрахунку стажу позивача (форма РС-право) відносно спірних періодів (з урахуванням змісту заявлених позивачем вимог) судом установлено, що періоди роботи позивача з 03.12.2018 року по 26.07.2019 року та з 21.08.2020 року по 07.02.2022 року зараховані до пільгового стажу позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача задоволенню не підлягають.

У той же час, як видно з розрахунку стажу позивача (форма РС-право), до пільгового стажу позивача (з урахуванням змісту позовних вимог) не були зараховані наступні періоди.

Періоди навчання позивача:

- з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року;

- з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року;

- з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року.

Періоди роботи позивача:

- з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року;

- з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року;

- з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року;

- з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року;

- з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року;

- з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року;

- з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року;

- з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року;

- з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року;

- з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року;

- з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року;

- з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року;

- з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року.

З приводу вказаних вище періодів навчання, які не були зараховані до пільгового стажу позивача, суд зазначає про таке.

Приписами ст. 17 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 року № 103/98ВР (далі - Закон № 103/98ВР) передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Положеннями ст. 18 Закону № 103/98ВР до професійно-технічних навчальних закладів віднесено, зокрема, професійно-технічне училище.

Відповідно до ст. 12 Закону № 103/98ВР професійно-технічна освіта здійснюється у професійно-технічних навчальних закладах за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.

Таким чином, навчанням у професійно-технічному навчальному закладі є період з дня зарахування особи до такого закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як було встановлено судом і підтверджується наданими до справи доказами (зокрема, копією диплома серії НОМЕР_4 від 26.05.2000 року, виданою Селидівським гірничим технікумом довідкою про навчання, розрахунком стажу позивача), у період з 01.09.1996 року по 26.05.2000 року позивач навчався у Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю "Технологія підземної розробки корисних копалин".

Відповідно до диплому серії НОМЕР_4 від 26.05.2000 року позивачу присвоєно кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

Згідно з відомостями, наявними у записі № 5 трудової книжки, 24.07.2000 року позивач був прийнятий на роботу гірничим майстром підземним.

Відтак, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування позивача на посаду за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до пільгового стажу позивача при розгляді заяви від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийнятті рішення від 17.06.2022 року № 85 безпідставно не було зараховано періоди навчання з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року та 13.04.2000 року по 26.05.2000 року.

Щодо періодів роботи позивача, які не були зараховані до його пільгового стажу, суд зазначає про таке.

Судом установлено, що наявні у трудовій книжці позивача відомості підтверджують, що позивач працював на посадах, які віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у періоди роботи: з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року та з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року.

При цьому записи у трудовій книжці позивача, які стосуються цих періодів, містять відомості про характер праці (зокрема, на посадах "учень гірника", "учень гірника очисного забою", "гірничий майстер підземний", "гірник очисного забою підземний", "гірник підземний", "помічник начальника ділянки підземної", "учень прохідника", "прохідник") та щодо умов праці позивача на відповідних посадах (з повним робочим днем під землею, з повним робочим днем під землею у шахті, на підземних роботах), тобто, ці відомості підтверджують пільговий характер роботи.

З огляду на викладене, оскільки трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, надання позивачем уточнюючих довідок підприємств про характер та умови праці у даному випадку взагалі не вимагається.

Щодо ненадання позивачем документів про реорганізацію підприємства суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено такої підстави для відмови у призначенні пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, як відсутність підтверджуючих документів про реорганізацію підприємства, установи, організації.

Крім того, записи у трудовій книжці позивача містять відомості про реорганізацію тих підприємств, на яких працював позивач у спірні періоди.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, позивач, як громадянин України, у розрізі даної справи, за умови підтвердження трудового стажу, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Правова позиція аналогічного змісту була викладена Верховним Судом у постановах від 28.08.2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17 та від 27.02.2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Зважаючи на це, а також приймаючи до уваги викладені у постановах Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 05.08.2020 року у справі № 127/9289/17, від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19 правові позиції, суд приходить до висновку про те, що 2-м відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 09.06.2022 року і прийняття оскаржуваного рішення від 17.06.2022 року № 85 безпідставно не було зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року та з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 17.06.2022 року № 85, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним і підлягає скасуванню.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії 1-го відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії.

Одночасно позивач у позовній заяві просить суд скасувати рішення 1-го відповідача, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Також у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати 1-го відповідача призначити йому пенсію із зарахуванням певних періодів до пільгового стажу позивача.

Суд зауважує, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення.

За наявності рішення про відмову в призначенні пенсії, як результату вчинення певних дій, визнання таких дій (тобто дій щодо відмови у призначенні пенсії) протиправними не є необхідним, ефективним та достатнім способом захисту порушених прав.

Судом установлено, що фактично рішення від 17.06.2022 року № 85 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Таким чином, у даному разі необхідним, ефективним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним і скасування рішення 2-го відповідача про відмову в призначенні пенсії, як результату вчинення останнім відповідних дій.

Як установлено судом з матеріалів позовної заяви та відзивів на позов, позивачем було подано заяву про призначення пенсії не до структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (як це передбачено абз. 1 п. 1.1 Порядку № 22-1), а через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (відповідно до абз. 2 п. 1.1 Порядку № 22-1).

Згідно з приписами абз. 13 п. 4.2. Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За результатами автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі за принципом екстериторіальності розгляд заяви позивача від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було розподілено на відділ пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Тобто, розгляд заяви позивача від 09.06.2022 року та прийняття відповідного рішення здійснювалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (як вказує позивач).

Суд зазначає, що дії зобов`язального характеру, як спосіб поновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.

Отже, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як органу, рішення якого визнається судом протиправним і скасовується.

За даних обставин пред`явлення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позбавлено фактичних та юридичних підстав.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог відносно Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначав Верховних Суд у постановах від 26.07.2019 року у справі № 815/5485/14, від 10.09.2019 року у справі № 818/985/18, від 26.12.2019 року у справі № 810/637/18 та у інших постановах завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного суду є контроль легальності (тобто контроль за легітимністю прийняття рішень, вчинення дії або допущення бездіяльності).

Згідно ст. 58 Закону № 1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17 зазначено, що вирішення питання про призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки відповідачем ще не вирішено питання про зарахування стажу.

Відтак, зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію із зарахуванням певних періодів до його пільгового стажу не є належним способом захисту прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 85 від 17.06.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року, з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року та періодів роботи з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року, з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та у задоволенні позовних вимог щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - відмовити.

Щодо застосування під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як видно зі змісту вказаних роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак не відпрацювавших повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, основною умовою для взаємозаліку пільгового стажу, відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року, є наявність у особи стажу на підземних роботах не менше 10 років.

Разом з тим, зміст положень ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ свідчить про те, що така умова, як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях, не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Верховний Суд у своїй постанові 18.07.2019 року у справі № 826/2426/16 зазначив про те, що листи - це службова кореспонденція, не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, який затверджено відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженим із заінтересованими органами та зареєстрованим в органах юстиції у порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Отже, виходячи з вищенаведеного, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 рок за своєю суттю та юридичною природою не належить до актів законодавства, у тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носять лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 року у справі № 212/1743/17-а, в якій Верховний Суд додатково зауважив на тому, що у роз`ясненнях Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ.

Вказане вище також узгоджується з правовою позицію, викладеною Верховним Судом у постанові від 26.10.2022 року у справі № 200/591/19-а.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і проведенні розрахунку його пільгового стажу роботи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 не підлягають обов`язковому застосуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (квитанція № 1236-7933-2921-9592 від 02.09.2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд задовольнив пов`язані між собою немайнові позовні вимоги, що були заявлені первісно позивачем, до 2-го відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, внаслідок чого на його користь за рахунок бюджетних асигнувань 2-го відповідача підлягають присудженню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про пенсійне забезпечення", постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років", "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", наказом Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 85 від 17.06.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 09.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1996 року по 27.05.1999 року, з 02.09.1999 року по 21.12.1999 року, з 13.04.2000 року по 26.05.2000 року та періодів роботи з 28.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 22.12.1999 року по 12.04.2000 року, з 24.07.2000 року по 19.12.2000 року, з 13.04.2001 року по 07.11.2001 року, з 08.11.2001 року по 14.11.2002 року, з 15.11.2002 року по 13.01.2003 року, з 26.03.2003 року по 14.08.2005 року, з 08.09.2005 року по 13.12.2005 року, з 29.12.2005 року по 24.12.2012 року, з 25.12.2012 року по 22.10.2018 року, з 12.08.2019 року по 01.07.2020 року, з 15.07.2020 року по 20.08.2020 року, з 08.02.2022 року по 10.02.2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повне судове рішення складене 05 грудня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч