Справа № 440/9492/22
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9492/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (надалі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)(надалі також відповідач) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Благадиря Дмитра Григоровича;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Благадиря Дмитра Григоровича від 10.10.2022р. по виконавчому провадженню №69590267 про накладення штрафу на користь держави в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто гривень) на виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що накладення штрафу за невиконання рішення у строки, які зазначені в постанові про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2022 є, на думку позивача, неправомірним та безпідставним, оскільки позивачем направлено листи з клопотанням про зупинення виконавчого провадження ВП №69590267 згідно положень статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державного виконавця було повідомлено про поважні причини невиконання судового рішення та його оскарження до суду апеляційної інстанції з додаванням копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі № 440/15710/22.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач вимоги позовної заяви не визнав та у задоволенні позову просить відмовити. У відзиві представник відповідача зазначає, що станом на 29.11.2022 інформація щодо виконання рішення суду та ухвала про відкриття апеляційного провадження до відділу не надходила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 у справі №440/15710/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГ до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково: визнано незаконним і скасовано Рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.10.2021 №313 "Про розгляд заяви ТОВ "ТЕГ"; зобов`язано Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області повторно розглянути заяву "ТЕГ" від 18 вересня 2021 року №18/09 "Щодо встановлення тарифів; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

18.07.2022 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі.

08.08.2022 на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07. 2022 відкрито виконавче провадження №69590267.

05.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з поданням апеляційної скарги до Другого адміністративного апеляційного суду на рішення суду від 17.05.2022 у справі № 44015710/21.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 витребувано з Полтавського окружного адміністративного суду справу № 440/15710/21.

19.09.2022 Головний державний виконавець ВПВР у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Благадир Дмитро Григорович листом №20524 звернувся до позивача з вимогою надати копію ухвали про відкриття апеляційного провадження.

22.09.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з поданням апеляційної скарги до Другого адміністративного апеляційного суду на рішення суду від 17.05.2022 у справі № 44015710/21.

10.10.2022 Головним державним виконавцем ВПВР у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Благадирром Дмитром Григоровичем винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 69590567 у зв`язку з відсутністю інформації щодо виконання рішення суду у справі №440/15710/21.

Однак, позивач не погодився з вчиненими діями відповідача в порядку виконання рішення суду та звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

За приписами статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина друга статті 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

Згідно зі статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, положеннями частин першої - третьої статті 28 Закону №1404-VIII визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, надсилаються виключно в електронній формі на такі електронні адреси.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення без поважних причин. На час прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, без поважних причин. Проте сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника. Боржник повинен бути належним чином повідомлений про строки для добровільного виконання рішення суду, оскільки підставою для накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Отже, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Водночас, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови державний виконавець не зобов`язаний накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у цій постанові строк.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі 440/15710/22 апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/15710/21 направлено до Другого апеляційного адміністративного суду 28.06.2022 через засоби поштового зв`язку /а.с.41/.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частиною дев`ятою статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, у зв`язку з поданням Виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області 28.06.2022 апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №440/15710/21, останнє станом на 18.07.2022 (дату видачі виконавчого листа) не набрало законної сили.

Крім того, суд зазначає, що згідно частин 1 - 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

За таких обставин, що державний виконавець зобов`язаний був врахувати, при винесенні оскаржуваної постанови, заяви позивача про зупинення виконавчого провадження від 05.09.2022 №06-22/3381 та від 22.09.2022 № 06-22/3737 та надану позивачем копію ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі 440/15710/21 та в разі потреби звернутись з відповідним запитом до Другого апеляційного адміністративного суду для з`ясування вказаних обставин.

Проте державний виконавець належних дій стосовно з`ясування обставин, якими позивач обґрунтовував поважність причин невиконання ним рішення суду не вчинив.

Отже, постанова Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Благадиря Дмитра Григоровича від 10.10.2022 є протиправною та підлягає скасуванню.

Водночас, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягають з огляду на те, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень. В той же час, дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несе постанова про накладення штрафу.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Позовна заява містить інші доводи на користь заявлених вимог, які взяті до уваги однак, не зазначені в даному рішенні, оскільки мають опосередковане відношення у питанні встановлення протиправності оскаржуваних рішень.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову.

При зверненні до суду з позовом у цій справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим, принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовних вимог немайнового характеру не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі 440/3005/19.

Водночас, суд зазначає, що необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Указане відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 463/6961/18, від 20.03.2019 у справі 818/208/18.

У цій адміністративній справі спір виник щодо правомірності винесення постанови про накладення штрафу виконавчою службою. При цьому, саме відповідач виступає суб`єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції у даному спорі. Водночас Виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області звернулось до суду не як суб`єкт владних повноважень, на виконання владних управлінських функцій, а як юридична особа, яка звернулась до суду за захистом порушених прав.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( вул. 1 Травня, 4, м. Хорол, Полтавська область, 37800, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового Виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (вул. Героїв Пожежників, буд.13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Полтавській області Північно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) Благадиря Дмитра Григоровича від 10.10.2022 про накладення штрафу на користь держави в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто гривень) на виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області у виконавчому провадженні №69590267.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь Виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя К.І. Клочко