Справа № 280/6237/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 грудня 2022 року Справа № 280/6237/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, буд.14; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168; )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському, які полягають у відмові виплати соціальної допомоги ОСОБА_1 за період з 06.06.1994 по 06.04.2012 в розмірі 289 713,00 (сума боргу);

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському, які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів з порушення строків виплати соціальної допомоги, починаючи з 06.06.1994 по день фактичної виплати соціальної допомоги;

стягнути з бюджету України на користь ОСОБА_1 невиплачену соціальну виплату у розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму з 06 червня 1994 року по 06.05.2012 року включно в розмірі 289 713,00 (сума боргу) + 2 272 430,09 (інфляційне збільшення) + 183 805,04 (штрафні санкції) = 2 745 948,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з відмовою від батьківських прав на нього, знаходився на вихованні у відповідних дитячих комунальних установах. Відповідно до висновку про час настання інвалідності №4 від 02.06.2021, виданого Комунальною установою «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Запорізької обласної ради, встановлено, що медико-соціальна експертна комісія (МСЕК) вважає, що громадянин ОСОБА_1 визнається інвалідом третьої групи по зору з дитинства. Проте, лише у 2014 році було встановлено інвалідність. Позивач зазначає, що чинними положеннями пункту 1 підпункту 1.16 розділу X, пункту 2 підпункту 2.12 розділу XI, пункту 2 підпункту 2.2, пункту 2 підпункту 2.4 та пункту 2 підпункту 2.12 розділу XI, пункту 3 підпункту 3.13 розділу XI Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років затвердженого новим наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 8 листопада 2001 року № 454/471/516, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2001 року № 1073/6264 (в подальшому за текстом - Наказ № 454/471/516) вбачається, оскільки назви захворювань та патологічних станів, які дають право на отримання соціальної пенсії зазначеному Наказу №454/471/516 на строк до досягнення 18-літнього віку присутні у позивача з народження, отже позивач мав та має право отримати державну соціальну допомогу, яку не отримав своєчасно.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що всі питання по виплаті, які позивач мав би отримати після досягнення ним 18 років повинні з`ясовуватися не з Управлінням, а з комунальною установою «Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко». До Управління позивач звернувся у лютому 2016 року із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг. Зазначивши допомогу інвалідам з дитинства III групи. В задоволенні позову просить відмовити.

Від третьої особи до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що позивачем не надано жодних доказів звернення до органу соціального захисту населення за призначенням державної соціальної допомоги або доказів про наявність у позивача поважних причин, які б достовірно свідчили про факт об`єктивної неможливості отримання соціальної допомоги у період з 06.06.1994 по 06.05.2012. Ствердження позивача про бездіяльність відповідача та порушення його прав є лише припущенням, яке належним чином не обґрунтоване.

Щодо строку звернення до суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що відповідач листом від 22.02.2022 № 05-07/1069 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку допомоги особи з інвалідністю з дитинства за період з 06.06.1994 по 06.04.2012. З позовом позивач звернувся до суду 28.10.2022, що підтверджується штемпелем поштового відправлення на конверті.

Враховуючи, що позивач намагався вжити всіх заходів для захисту своїх прав та враховуючи початок війни, суд вважає, що залишення позову без розгляду з підстав незначного пропуску строку звернення до суду є неспівмірним з позбавленням права позивача на захист його прав та інтересів у суді, тому суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач отримував державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства III групи в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району з 08.09.2014.

Допомога позивачу була призначена з дня звернення за її призначенням, а саме з 08.09.2014 згідно ст.9 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю».

Допомога призначена на термін встановлення інвалідності згідно довідки МСЕК серії АВ №0287664 по 30.09.2016.

У зв`язку зі зміною місця проживання з 22.02.2016 позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства II групи.

У зв`язку зі зміною позивачем прізвища, ім`я та по батькові на « ОСОБА_1 » при переогляді було встановлено II групу по зору як особі з інвалідністю із дитинства з 11.12.2019 до 01.01.2023.

13.06.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив:

надати розгорнуту інформацію про розмір та порядок виплати нележної йому допомоги як інваліду з народження за минулий час у розмірі 70% від прожиткового мінімуму з урахуванням виплатити разом з компінсацією за несвоєчастність її виплати, а саме: із сумою інфляційних витрат, пені та 3% річних насуму боргу, що накопилась від моменту порушених прав станом на 13.06.2021;

в межах існуючих повноважень відновити права шляхом виплати державної соціальної допомоги як особі з інвалідності з дитинства ІІ групи, за період з 06.06.1994 по 06.04.2012 (з 1 року нардження до 18 років включно) у розмірі 70% рожиткового мінімуму в сумі 356 374,20грн з урахуванням виплатити разом з компенсацією за несвоєчасність її виплати, а саме: із сумою інфляційних витра, пені та 3% річних на суму боргу за період (з 06.06.1994 по 06.04.2012) відсуми забогованості 356 374,20грн, яка є станом на 13.06.2021;

про результат рішення, позивач просив проінформувати його за електроною адресою e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб та строки, визначені законодавством.

Не отримавши відповіді на своє звернення, позивач 08.11.2021 звернувся до відповідача з запитом, в порядку статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та в порядку ст.5 Закону України «Про інформацію», який було отримано Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району засобами електронної пошти 08.11.2021.

Не отримавши відповіді, позивач 08.11.2021 знов звернувся до відповідача із запитом в порядку статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну інформацію та належним чином завірені копії документів, а саме: копію листа-відповіді щодо результату розгляду заяви від 13.06.2021; розгорнуту інформацію у формі довідки про розмір та порядок виплати належної допомоги як інваліду з народження за минулий час у розмірі 70% від прожиткового мінімуму з урахуванням виплатити разом з компенсацією за несвоєчасність її виплати, а саме: із сумою інфляційних витрат та 3% річних на суму боргу, що накопилась від моменту порушення прав позивача, з народження в період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 до 18 років включно) станом на 25.07.2021.

У зв`язку з не отримання відповіді на свої запити позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.01.2022 по справі №280/11206/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.06.2021. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо не розгляду запиту ОСОБА_1 від 08.11.2021. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району розглянути належним чином заяву про повернення державної соціальної допомоги за минулий час від 13.06.2021 та надати вичерпну, наявну інформацію відносно можливості/неможливості нарахування ОСОБА_1 допомоги як інваліду з народження за минулий час, а саме з 06.06.1994 по 06.04.2012. Зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2021 у термін не більше одного місяця від дня набрання рішенням законної сили. Направити відповідь за електронною адресою e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду від 28.01.2022 по справі №280/11206/21 відповідач листом від 22.02.2022 № 05-07/1069 повідомив позивача, що призначення державної соціальної допомоги проведено спеціалістами управління згідно норм чинного законодавства. Згідно нормативних актів перерахунків за минулий час не передбачено. Враховуючи вищезазначене, здійснити перерахунок допомоги за період з 06.06.1994 по 06.04.2012 немає законних підстав.

Позивач не погодившись з такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Вказані положення містить ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю».

Ч. 5 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлено, що особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", призначається за вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю) державна соціальна допомога відповідно до цього Закону або пенсія чи державна соціальна допомога згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю". При цьому якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю") і державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, ці виплати призначаються одночасно.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги особі з інвалідністю I чи II групи, яку визнано недієздатною, а також на дитину з інвалідністю подається одним із батьків, усиновителем, опікуном або піклувальником за місцем свого проживання.

До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік і місце проживання особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, документи про місце проживання батьків, усиновителів, опікуна або піклувальника, який подав заяву, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку.

Якщо з заявою звертається опікун або піклувальник, то подається також копія рішення органу опіки і піклування про встановлення опіки чи піклування.

Один із непрацюючих батьків, усиновителів, опікун або піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, додатково подають довідку про те, що вони не працюють, видану за місцем проживання.

Місцева державна адміністрація, яка прийняла заяву про призначення державної соціальної допомоги, видає заявнику розписку про прийом заяви та доданих до неї документів із зазначенням дати прийому заяви.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У тих випадках, коли до заяви додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3-х місяців з дня одержання повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства або на дітей з інвалідністю віком до 18 років призначається місцевою державною адміністрацією.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевою державною адміністрацією не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» суми державної соціальної допомоги, призначені, але не витребувані своєчасно одержувачем без поважних причин, виплачується за минулий час не більше як за 12 місяців перед зверненням за її одержанням.

Суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум особою з інвалідністю чи його офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли інвалід чи його батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням) виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно з цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог даного закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 79 від 03.02.2021 «Деякі питання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», якою затверджено порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (далі - Порядок №79).

Згідно п.4 Порядку №79 причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність особам з інвалідністю з дитинства, визначаються медико-соціальною експертною комісією закладу охорони здоров`я.

Причина, категорія і строк, на який встановлюється відповідна категорія дітям з інвалідністю, визначаються лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я.

Перелік медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років, визначається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК) та заклади охорони здоров`я у триденний строк зобов`язані надіслати виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - виписка з акта огляду МСЕК) особи з інвалідністю з дитинства або медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років (далі - медичний висновок про дитину з інвалідністю) до органу соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або матері (батька), усиновлювача, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, опікуна, піклувальника дитини з інвалідністю віком до 18 років (далі - законного представника дитини з інвалідністю). За згодою громадянина копія довідки до акта огляду МСЕК може бути надіслана на електронну адресу громадянина. Дані, що містяться у виписці з акта огляду МСЕК, вносяться МСЕК до централізованого банку даних з проблем інвалідності, а в разі відсутності технічної можливості виписка з акта огляду МСЕК надсилається до органу соціального захисту населення.

Не пізніше ніж через 10 днів після надходження зазначених документів орган соціального захисту населення зобов`язаний надіслати письмове повідомлення особі з інвалідністю з дитинства, законному представнику дитини з інвалідністю про право на державну соціальну допомогу, умови, розмір і порядок її призначення.

Після установлення лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я причинного зв`язку інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я від вибухонебезпечних предметів, отриманим дитиною з інвалідністю до 18 років, заклад охорони здоров`я у триденний строк зобов`язаний надіслати до органу соціального захисту населення за місцем проживання законного представника дитини з інвалідністю медичний висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я з установлення причинного зв`язку інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я від вибухонебезпечних предметів, отриманим дитиною з інвалідністю до 18 років.

Відповідно до п.7 Порядку видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України оформлення медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (ф.080/о "Медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років" додається) здійснюється лікарсько-консультативною комісією дитячого лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання дитини після особистого огляду її та за наявності виписки з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативного висновку спеціаліста (ф.028/о), виданих після стаціонарного або амбулаторного обстеження дитини в дитячій обласній, багатопрофільній міській лікарнях, спеціалізованих лікарнях, диспансерах, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Українській дитячій спеціалізованій лікарні "ОХМАТДИТ", Українському центрі медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи або клініках

науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я, Академії медичних наук України та оформлених у зазначеному порядку. ( Пункт 7 в редакції Наказу МОЗ N 187 ( z0478-02 ) від 23.05.2002).

Згідно п.6 Порядку №79 для призначення державної соціальної допомоги заявником, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що посвідчує особу (посвідка на постійне проживання/посвідчення біженця/довідка про звернення за захистом в Україні (для іноземця та особи без громадянства)/посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про народження дитини з інвалідністю віком до 18 років; довідка з місця навчання із зазначенням перебування (неперебування) на повному державному утриманні.

Якщо із заявою звертається опікун або піклувальник, подається також: копія рішення про встановлення опіки (піклування) та призначення дитині з інвалідністю віком до 18 років опікуна (піклувальника); копія рішення суду про визнання особи з інвалідністю з дитинства недієздатною; копія рішення суду про призначення опікуна особі з інвалідністю з дитинства або копія документа, що підтверджує повноваження представника закладу (органу опіки та піклування), який виконує функції опікуна.

Згідно п.9 Порядку №79 державна соціальна допомога (в тому числі надбавка на догляд) призначається з дня звернення за їх призначенням, якщо протягом трьох місяців подано всі необхідні документи. Якщо до заяви подано документи не в повному обсязі, орган соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняття відповідних документів із зазначенням дати їх прийняття, а також про документи, які у тримісячний строк необхідно подати (повідомлення видається/надсилається йому у паперовій або електронній формі (за наявності електронної адреси).

Пунктом 20 Порядку №79 встановлено, що особам з інвалідністю з дитинства, які перебувають на повному державному утриманні у будинках-інтернатах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, пансіонатах для ветеранів війни та праці, стаціонарних відділеннях територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), закладах освіти тощо (далі - установа (заклад), виплачується 25 відсотків призначеного розміру державної соціальної допомоги.

Різниця між розміром призначеної державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства, яка перебуває в установі (закладі), і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується особі з інвалідністю з дитинства відповідно до абзацу першого цього пункту, перераховується установі (закладу), де перебуває особа з інвалідністю з дитинства, за її письмовою заявою або заявою її законного представника.

У разі тимчасового вибуття з установи (закладу) у зв`язку із хворобою чи на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), або з особистих причин (без виключення із списку підопічних) призначена державна соціальна допомога виплачується в повному розмірі за весь період відсутності в установі (закладі) з дати вибуття до дати повернення включно. Виплата у зазначений період проводиться на підставі наказу установи (закладу) про зняття з матеріального забезпечення, копія якого надсилається органу соціального захисту населення за місцезнаходженням установи (закладу), який видає розпорядження про припинення перерахування частини державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства установі (закладу).

Виплата в повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому виникли зазначені обставини.

У разі переведення особи з інвалідністю з дитинства до іншої установи (іншого закладу) на повне державне утримання виплата державної соціальної допомоги за новим місцем перебування проводиться з дня, що настає за днем припинення виплати такої допомоги за попереднім місцем перебування особи.

Пунктом 21 Порядку №79 встановлено, що дітям з інвалідністю віком до 18 років з числа дітей-сиріт за період перебування на повному державному утриманні державна соціальна допомога виплачується у повному розмірі та перераховується на їх особові рахунки в банку.

Іншим дітям з інвалідністю віком до 18 років, які перебувають у будинках-інтернатах, закладах освіти, інших стаціонарних установах (закладах) на повному державному утриманні, призначена державна соціальна допомога виплачується в розмірі 50 відсотків та перераховується на їх особові рахунки в банку. При цьому інша частина державної соціальної допомоги в розмірі 50 відсотків перераховується на банківський рахунок установи (закладу) за місцем перебування дитини і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей.

У разі влаштування дитини з інвалідністю віком до 18 років до відповідної установи (відповідного закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю віком до 18 років у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому виникли зазначені обставини.

У разі тимчасового вибуття з установи (закладу) у зв`язку з хворобою або на період карантину, або з особистих причин (без виключення із списку підопічних) призначена державна соціальна допомога виплачується у повному розмірі за весь період відсутності в закладі (установі) з дати вибуття до дати повернення включно. Виплата у зазначений період проводиться на підставі наказу установи (закладу) про зняття з матеріального забезпечення, копія якого або витяг з наказу надсилається органу соціального захисту населення за місцем перебування законного представника дитини з інвалідністю віком до 18 років на обліку (місцем отримання державної соціальної допомоги), який видає розпорядження про припинення перерахування частини державної соціальної допомоги дитині з інвалідністю віком до 18 років установі (закладу).

У разі переведення дитини з інвалідністю віком до 18 років до іншої установи (іншого закладу) на повне державне утримання виплата державної соціальної допомоги за новим місцем перебування проводиться з дня, що настає за днем припинення виплати такої допомоги за попереднім місцем перебування дитини.

Пунктом 22 Порядку №79 встановлено, що якщо дитину з інвалідністю, яка перебуває на повному державному утриманні, після досягнення 18-річного віку визнано особою з інвалідністю з дитинства, виплата призначеної державної соціальної допомоги проводиться в розмірі 25 відсотків відповідного розміру державної соціальної допомоги з місяця, що настає за тим, в якому дитині з інвалідністю виповнилось 18 років. У такому разі органи соціального захисту населення перераховують державну соціальну допомогу без подання заяви отримувачем.

З матеріалів справи, судом встановлено, що рішенням Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2007 по справі № 2-895/07 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 . Та згідно зазначеного рішення суду було надано дитині статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. З того моменту позивач перебував на утриманні в комунальній установі «Запорізького обласного спеціалізовоного будинку дитини «Сонечко».

Судом встановлено, що медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років не був сформований закладом охорони здоров`я та надісланий до органу соціального захисту населення.

Позивач з 08.09.2014 отримував державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства III групи в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, згідно ст.9 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». Допомога позивачу була призначена з дня звернення за її призначенням.

Допомога призначена на термін встановлення інвалідності згідно довідки МСЕК серії АВ №0287664 по 30.09.2016.

У зв`язку зі зміною місця проживання з 22.02.2016 позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства II групи.

У зв`язку зі зміною позивачем прізвища, ім`я та по батькові на « ОСОБА_1 » при переогляді було встановлено II групу по зору як особі з інвалідністю з дитинства з 11.12.2019 до 01.01.2023, відповідно до довідки МСЕК серії 12ААБ №260822 (а.с.42).

Враховуючи те, що позивач раніше не звертався за призначенням допомоги особам з інвалідністю з дитинства, первинно позивачу було призначено зазначену допомогу з 08.09.2014, тобто саме з дня звернення за її призначенням, а чинним законодавством не передбачено повернення державної соціальної допомоги за минулий час, якщо така допомога не була призначена, у зв 'язку з тим, що особа не зверталась за її призначенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки здійснити перерахунок допомоги за період з 06.06.1994 по 06.04.2012 не має законних підстав.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення зазначеної допомоги та компенсації втрати частини доходів з порушення строків виплати соціальної допомоги.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, що зумовлює висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер -відсутній) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, буд.14; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168; ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 07.12.2022.

Суддя О.В. Конишева