Справа № 369/6623/22
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6623/22
Провадження № 2-а/369/168/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Пінкевич Н.С., за участю секретаря судового засідання Смушко К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду у місті Києві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 червня 2021 року капітаном поліції Мариною Олесюк ДОП ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАБ №760633. Відповідно до протоколу, вбачається, що 21.06.2022 року о 17:36 год. здійснено продаж пляшки пива марки «Душа пивовара» об`ємом 0,5 літра, вміст етилового спирту 5% за грошові кошти 30 грн. в магазині-кафетерії ТОВ «ТД Український продукт» за адресою: м. Вишневе, вул. Зелена,6 всупереч Розпорядження міського голови від 07.06.2022 року №3/03-64 «Про продаж алкогольних напоїв на території Вишневої міської територіальної громади» під час правового режиму воєнного стану. Вказала, що постановою №29 від 18.07.2022 року на неї було накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення у розмірі 13600 грн., однак про дату та час розгляду адміністративного матеріалу її не повідомили належним чином. Вважає дану постанову незаконною та прийнятою з порушенням чинного законодавства, оскільки відповідачем не було надано доказів того, що вона є працівником підприємства торгівлі, оскільки суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП є саме працівник торгівлі, а не будь-яка інша особа.

Просила суд постанову №29 від 18.07.2022 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2022 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву вказали, що позивачем ніяким чином не спростовано факт, що вона не є працівником магазину-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 не заперечувала щодо вчинення нею продажу алкогольного напою 21.06.2022 року в заборонений час, вказала, що вона не знала, що не можна продавати алкоголь в такий час та дійсно продала алкогольний напій, провину визнала, зі штрафом згодна. Позивачем не спростовано факт продажу спиртного, особою зазначено у протоколі, а оспорюється саме право продажу. Вказали, що заклад, який йменується рестораном чи кафетерієм має, окрім реалізації товарів, організовувати споживання продукції. В даному випадку в закладі де працює позивач не організовано споживання продукції. Враховуючи викладені обставини у відзиві на позовну заяву просили суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що 21.06.2022 року ДОП ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Мариною Олексюк складено протокол про те, що громадянка ОСОБА_1 21.06.2022 року о 17 год. 36 хвилин в м. Вишневе по вул. Зелена, 6 магазин-кафетерія ТОВ «ТД Українский продукт» будучи в особі продавця здійснила продаж пляшки пива «Душа пивовара», об`ємом 0,5 л., вміст етилового спирту 5% за грошові кошти 30 грн., всупереч розпорядження міського голови ВМР від 07.06.2021 року №3/03-64. Чим здійснила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Встановлено та не спростовано сторонами, що за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Зелена, 6 знаходиться магазин-кафетерія ТОВ «ТД Український продукт», зазначене підтверджується наявною у матеріалах справи ліцензією ГУ ДПС у Київській області.

Відповідно до постанови №29 засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Вишневої міської ради від 18 липня 2022 року в складі голови комісії, заступника голови комісії, секретаря комісії та членів комісії Білоніг Юлію Олександрівну, яка працює продавцем магазину-кафетерія ТОВ «ТД Український продукт» було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 13600 грн. за вчинення адміністративного правопорушення ч. 2 ст. 156 КУпАП, яке полягає у тому, що будучи в особі продавця магазину-кафетерія ТОВ «ТД Українский продукт», який розташований за адресою: м. Вишневе, вул. Зелена, 6 близько о 17:36 год. здійснила продаж алкогольного напою, а саме пива марки «Душа пивовара», об`ємом 0,5 л., вміст етилового спирту 5% за грошові кошти 30 грн., всупереч розпорядження міського голови від 07.06.2022 року №3/03-64 «Про продаж алкогольних напоїв на території Вишневої міської територіальної громади» під час правового режиму воєнного стану.

З доданої копії постанови вбачається, що позивач 18.07.2022 року отримала копію постанови про що свідчить підпис, а тому можна прийти до висновку, що позивач була повідомлена про розгляд адміністративного матеріалу.

Звертаючись до суду з позов позивач вказала, що відповідачем не було надано доказів того, що вона є працівником підприємства торгівлі, не долучено чек в якому зафіксовано факт реалізації алкогольного напою, не зазначено жодного свідка, а також вказала, що згідно ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2200109, за адресою: м. Вишневе, вул. Зелена, буд. 6, прим. 1 знаходиться магазин-кафетерій.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

У той же час, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ «760633 від 21.06.2022 року був складений в день виявлення правопорушення з боку позивача, містить підпис останньої.

Відповідно до приписів ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ст. 17 Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної ради Української РСР від 09 березня 1988 року № 5540-ХІ, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ліцензії ГУ ДПС у Київській області №2200109 від 13.01.2022 року вбачається, що ТОВ «ТД Український продукт» надано право Роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Зелена, 6, приміщення 1, магазин-кафетерій, з терміном дії 13.01.2022 року по 14.01.2023 року.

Розпорядженням міського голови виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області Іллею Діковим від 07.06.2022 року №3/03-64 дозволено продаж алкоголю, а також алкогольних напоїв та речовин, виробленими на спиртовій основі з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. в торговій мережі (магазинах) та з 10 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. в закладах громадського харчування, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями на території Вишневої міської територіальної громади.

Отже, диспозиція частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення зокрема передбачає, здійснення працівником підприємства (організації) торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Отже, як вище встановлено,продаж алкогольних напоїв з 10 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин дозволяється лише закладам громадського харчування.

Визначення терміну «підприємство громадського харчування» наведено у Правилах роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року (далі-Правила № 219).

При цьому, згідно з наказом Міністерства економіки України від 09 жовтня 2006 року № 309, у назві та тексті Правил № 219 слова «громадське харчування» в усіх відмінках замінено словами «ресторанне господарство», ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.

Відповідно до пунктів 1.5 та 1.6 Правил № 219, заклади, (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Відповідно до Правил № 219 суб`єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції. Вимоги, що пред`являються до виробничих, торговельних та побутових приміщень закладів (підприємств) ресторанного господарства, обладнання, інвентарю, переліку послуг, технологічних режимів виробництва продукції, встановлюються законодавством України.

Відповідно до пункту 1.5 Правил № 219 вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до пункту 1.5. статті 1 Правил заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні. фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари також на класи (перший, вищий, люкс). Вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.

Також це закріплено статтею 14 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів затверджено Постановою Кабінету Міністрів № 833 від 15 червня 2006 року (надалі - Порядок) заклад ресторанного господарства: забезпечує наявність асортименту продукції, що затверджується відповідно до типу закладу або класу (ресторан, бар) його власником (керівником).

В той же час, пунктом 1.5 Правил № 219 встановлений вичерпний перелік типів закладів (підприємств) ресторанного господарства, в якому відсутній такий тип, як «Магазин-Кафетерій».

З викладеного вище вбачається, що суб`єктом господарювання ТОВ «ТД Український продукт» визначено не передбачений чинним законодавством тип закладу для здійснення господарської діяльності в точці за адресою: Київська область, місто Вишневе, вул. Зелена,6.

Відповідно до пункту 1.3 Правил № 219 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і виготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Тобто, заклад який йменується рестораном чи кафетерієм має, окрім, реалізації товарів, організовувати споживання продукції.

Як вбачається з відеофіксації, яка додана відповідачем до відзиву та досліджена судом вбачається, що в приміщенні магазину «Червоне та біленька» відсутні столи та стільці для споживання продукції відвідувачами магазину.

Крім того відповідно до пункту 1.4 Правил № 219 - суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому чинним законодавством порядку.

Отже, суб`єкти господарської діяльності, які здійснюють господарську діяльність у сфері ресторанного господарства мають право здійснювати свою діяльність лише після державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

З огляду на вищевикладене вбачається, що магазин-кафетерій « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не є закладом (підприємством) ресторанного господарства, тому може здійснювати продаж алкогольних напоїв та речовин вироблених на спиртовій основі лише з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, згідно розпорядження Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №3/03-64 від 07.06.2022 року.

Під час розгляду справи було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольного напою в заборонний розпорядженням Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №3/03-64 від 07.06.2022 року час, що стало підставою для складення відносно останньої протоколу від 21 червня 2022 року серії ВАБ №760633 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в подальшому і оскаржуваної постанови.

Здійснення продажу алкогольного напою продавцем «Червоне та біленька» підтверджується матеріалами справи, а саме копією чеку від 21.06.2022 року, поясненнями свідків, протоколом про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що позивач працює на посаді продавець ТОВ «ТД Український продукт», відеозаписом наданим відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Тому, суд приходить до висновку, що оскаржуваною постановою позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності,передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виразилося в продажі позивачем алкогольного напою у заборонений розпорядженням Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №3/03-64 від 07.06.2022 року час.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Статтею 73 цього Кодексу зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального, права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року)

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними, безпідставними, а тому рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути залишено без змін, а позовна заява без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача не підлягають до задоволення, не підлягає і стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати понесені позивачем при звернені до суду.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 7-12, 17-20, 22, 25, 72-76,90, 94, 126, 139, 159-161, 205, 242, 257-259, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 10, 245, 247, 252, 254, 256, 268, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ