Справа № 320/1159/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1159/22 Головуючий у 1 інстанції: Дудін С.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Безименної Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Гостомельської селищної ради щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 №1353/12/21-Р від 15.12.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:5031 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3 га, за рахунок земель комунальної форми власності на території селища Гостомель. Зобов`язано Гостомельську селищну раду Бучанського району Київської області розглянути клопотання ОСОБА_1 №1353/12/21/21-Р від 15.12.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:024:5031 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3 га, за рахунок земель комунальної форми власності на території селища Гостомель, та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду цього клопотання. Відстрочено виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Представник ОСОБА_1 - Романюк Іван Миколайович звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути 8 364 грн. на користь ОСОБА_1 документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Гостомельської селищної ради.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Романюка Івана Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №320/1159/22.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

У зв`язку із цим, представник ОСОБА_1 - Романюк Іван Миколайович звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 364,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не додано до позовної заяви акт приймання-передачі наданих послуг із детальним описом та розрахунком вартості наданих послуг, із зазначенням часу, який був використаний адвокатським об`єднанням на їх виконання та вартості однієї години роботи представника.

Апелянт зазначає, що п. 6.5 Договору від 12.11.2021 № 131 передбачено, що обсяг наданих послуг/виконаної роботи та їх вартість може визначатись деталізованим рахунком. В такому випадку оплата (в тому числі і часткова) зазначених у рахунку послуг підтверджує прийняття наданих послуг.

При цьому, апелянт вказує, що ОСОБА_1 було виставлено деталізований рахунок на оплату наданих послуг по справі № 320/1159/22 на фіксовану суму гонорару, яка визначена в договорі і дорученні за юридичний супровід судової справи, та який позивач оплатив.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 140/2131/19 зазначив наступне: «... Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу заявником надано: Договір про надання правничої допомоги від 12 листопада 2021 року №131; Доручення № 1 від 12 листопада 2021 року, що є додатком до Договору про надання правничої допомоги від 12 листопада 2021 року №131; рахунок від 04 травня 2022 року на суму 8364,00 грн.; банківську виписку по рахунку Романюка І.М. за період з 05.05.2022 по 06.05.2022; ордер серії АІ №1204973 від 25.01.2022 на надання Романюком І.М. правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 .

Так, між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЛМК» (адвокатське об`єднання) укладено Договір про надання правничої допомоги від 12 листопада 2021 року №131 (далі - Договір) (а.с. 34-37).

Згідно п.п. 1.1 - 1.2 даного Договору, Адвокатське об`єднання на умовах і в порядку, що визначені цим Договором та Дорученням, зобов`язується надати визначену в Дорученні правничу допомогу, а Клієнт зобов`язується оплатити надану правничу допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання визначених в Дорученні завдань Клієнта.

Сторони можуть змінювати Доручення або узгоджувати виконання, нового Доручення, в тому числі за завданнями, узгодженими різними Засобами зв`язку Сторін.

Підпунктом «с» пункту 2.1 Договору передбачено, що Клієнт уповноважує Адвокатське об`єднання здійснювати захист його прав, свобод чи інтересів з правами, які надано Клієнту законодавством, а після вичерпання національних засобів правового захисту, звернутися з індивідуальною заявою до Європейського Суду з прав людини, інших міжнародних судових установ, квазі-судів чи інших органів міжнародної системи захисту прав людини, в тому числі: здійснювати представництво в судах системи судоустрою України всіх інстанцій та спеціалізацій (місцевих, апеляційних судах, вищих спеціалізованих судах (включаючи Вищий антикорупційний суд, його Апеляційну палату), а також в Верховному суді, інших судових установах України, в тому числі перед слідчим суддею, арбітражні або третейських судах; Конституційному Суді та інших органах, установах, що виконують судову функцію, чи інших органах міжнародної системи захисту прав людини.

Відповідно до з п. 2.2 Договору, Адвокатське об`єднання під час надання правничої допомоги має право, на свій розсуд, виконувати будь-які не заборонені законодавством і правилами адвокатської етики засобами правового захисту, з усіма правами (повноваженнями), які надані Клієнту законодавством, у тому числі з правом, зокрема, під час представництва інтересів Клієнта в суді Адвокатське об`єднання здійснює від імені Клієнта без обмеження процесуальні права, які надані Клієнту законодавством, та процесуальні обов`язки, в тому числі, але не виключно, з правом підписання і подання заяв по суті справи та з процесуальних питань, одержання процесуальних документів, оскарження рішень суду (з правом підписання апеляційної, касаційної та конституційної скарги, заяв про перегляд заочного рішення, про перегляд рішень у зв`язку з виключними та нововиявленими обставинами), сплати від імен Клієнта судового збору та інших, необхідних платежів, Адвокатське об`єднання має повноваження збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову (всіх або частини позовних/зустрічних вимог), визнати позов (частину позовних вимог, у якості представника відповідача), змінити підстави або предмету позову (зустрічної позовної заяви), проводити попередні переговори та укладати мирову угоду.

Пунктами 5.1-5.2 Договору визначено, що розмір гонорару за надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги, сторони узгоджують в Дорученні або перед її наданням.

Гонорар сплачується у погодженому сторонами розмірі у форсі авансу - 5576,00 грн. та 8364 грн. з моменту погодження з клієнтом необхідності звернення до суду з метою виконання доручення.

Згідно п. 5.4 Договору, внаслідок зменшення або збільшення обсягу фактично наданих послуг при узгодженні в Доручення фіксованого розміру гонорару можуть виникнути підстави для зміни його розміру, якщо з`ясувалися нові обставини, що не були відомі Об`єднанню та якщо врахування нових обставин впливає на обсяг надання правничої допомоги.

За приписами п. 6.1 Договору, обсяг, вартість та якість наданої правничої допомоги, в тому числі підготовленої до виконання, визначається за фактом її надання та підтверджується: а) здійсненням, захистом, представництвом Адвокатським об`єднанням від час досудового розслідування та (або) судового провадження, вчинення процесуальних дій в кримінальному або іншому судовому чи несудовому провадженні та іншими обставинами, що підтверджують виконання доручення Клієнта (б) або погодження/підписання звітного документу клієнтом (акту приймання-передачі наданих послуг).

У відповідності до п. 6.5 Договору, обсяг надання/наданих послуг/виконаної роботи та їх вартість може визначатись деталізованим рахунком. В такому разі, оплата (в тому числі часткова) зазначених в рахунку послуг підтверджує прийняття наданих послуг.

Згідно п. 6.6. Договору, обсяг фактичних та/або додаткових витрат, їх вартість визначається на підставі первинних документів за фактом їх понесення.

12. листопада 2021 року між сторонами було підписано Доручення №1 до договору про надання правничої допомоги, що є Додатком до Договору про надання правничої допомоги №131 від 12.11.2021 (а.с. 38)

У даному Дорученні №1 сторони Договору погодили, що Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню "ЛМК" виконати завдання щодо здійснення захисту його прав та інтересів з приводу отримання у встановленому законом порядку земельних ділянок згідно норм безоплатної приватизації (ст. ст. 118, 120 Земельного кодексу України)», у зв`язку з чим, Адвокатське об`єднання, зокрема, здійснює судовий захист прав клієнта у разі винесення відносно його заяв (клопотань) про отримання земельних ділянок в порядку безоплатної приватизації неправомірних рішень, вчинення незаконних дій чи бездіяльності (за необхідності), оформлення пакету документів для подання позову (друк, копіювання, засвідчення, поштові послуги) та направлення позову до суду.

Згідно п. 2 Доручення №1, сторони узгодили орієнтовну суму гонорару (винагороди) за здійснення захисту прав та інтересів клієнта згідно даного доручення в розмірі - 5576 грн., які вносяться в якості авансу за надання послуг згідно пунктів а) та b), та 8364,00 грн. з моменту погодження з клієнтом необхідності звернення до суду з метою виконання доручення згідно пунктів с), d), e), i), f). Остаточна сума вартості наданих в рамках даного договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг із зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг та загальної кількості годин обслуговування.

Відповідно до пункту 4 Доручення №1, станом на момент підписання цього договору сторони визначились, що основний договір від імені Адвокатського об`єднання "ЛМК" будуть виконувати (здійснювати представництво), зокрема, Романюк Іван Миколайович.

Як було вищезазначено, відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не додано до позовної заяви акт приймання-передачі наданих послуг із детальним описом та розрахунком вартості наданих послуг, із зазначенням часу, який був використаний адвокатським об`єднанням на їх виконання та вартості однієї години роботи представника.

Також, суд першої інстанції вказав, що відсутність акта приймання-передачі, наявність якого була визначена обов`язковою самими сторонами у дорученні №1, свідчить про непідтвердження факту надання правничих послуг, а також унеможливлює перевірку судом складових послуг, їх кількості та обсягу (у годинах), а також встановлення судом обставин того, що такі витрати були фактичними та неминучими.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції не було враховано вимоги пункту 6.5 Договору про надання правничої допомоги від 12 листопада 2021 року №131, яким сторони перебачили можливість визначити обсяг наданих послуг у деталізованому розрахунку.

При цьому, в такому випадку, оплата (в тому числі часткова) зазначених в рахунку послуг підтверджує прийняття наданих послуг.

Як вбачається з рахунку від 04 травня 2022 року на суму 8 364,00 грн., в ньому деталізовано надані послуги з правничої допомоги, а саме, вказано про підготовку та подачу позовної зави до суду, представництво в суді по справі №320/1159/22 (а.с. 39).

Оплата ОСОБА_1 послуг адвоката з правничої допомоги підтверджується банківською випискою по рахунку Романюка І.М. за період з 05.05.2022 по 06.05.2022 (а.с. 40).

З вищевказаного вбачається, що оплата ОСОБА_1 , згідно положень п. 6.5 Договору про надання правничої допомоги від 12 листопада 2021 року №131, підтверджує прийняття позивачем наданих послуг.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Водночас, згідно вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Також, у вищевказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

З огляду на викладене, обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява є необ`ємною; справа розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; судові засідання не проводились; наявна стала судова практика.

Беручи до уваги вищевказані обставини, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 4 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі частково спростовують висновки суду першої інстанції та частково знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, що стосується відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області (08290, Київська обл., Бучанський р-н, с. Гостомель, вул. Свято-Покровська, будинок 125, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Безименна Н.В.