Справа № 640/15661/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Бринюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, треті особи: Міністерство енергетики України, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач), у якому просило визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 15 грудня 2020 року №262040203, №261040203, №260040203.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2022 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідачем доведено наявність у ПАТ «Укрнафта» обов`язку зі сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток, натомість позивачем доказів відсутності даної заборгованості чи протиправності її нарахування надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 40.1 статті 40, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування підприємств нафтогазового комплексу управління адміністрування підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС проведено камеральну перевірку ПАТ "Укрнафта" з питань несвоєчасної сплати податку на прибуток по декларації від 09.08.2018 № за півріччя 2018 року (частково) та податку на додану вартість за січень 2020 року (частково), за податковими повідомленнями-рішеннями від 19.12.2017 №, від 05.04.2018 №, від 04.07.2018 №, від 09.04.2019 №.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 14.12.2020 №627/28-10-04-02-03/00135390, відповідно до висновків якого проведеною перевіркою встановлено порушення ПАТ "Укрнафта" пунктів 57.1, 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме порушення: граничних термінів сплати самостійно визначних податкових зобов`язань за результатами декларування податку на прибуток за півріччя 2018 року по декларації від 09.08.2018 №; граничних термінів сплати самостійно визначених податкових зобов`язань за результатами декларування податку на додану вартість за січень 2020 року (частково) по декларації від 20.02.2020 №; граничних термінів сплати узгодженої суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень від 19.12.2017 №, від 05.04.2018 №005031401, від 04.07.2018 №, від 09.04.2019 №.

На підставі зазначених вище висновків акта від 14.12.2020 №627/28-10-04-02-03/00135390 відповідачем у відношенні ПАТ "Укрнафта" 15.12.2020 винесено наступні податкові повідомлення-рішення: №262040203, яким до позивача за порушення строку сплати суми 146347236,55 грн. грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 29269447,31 грн. (20%); №261040203, яким до позивача за порушення строку сплати суми ,81 грн. грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 400214207,35 грн. (20%); №260040203, яким до позивача за порушення строку сплати суми 145124371,12 грн. грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 14512437,11 грн. (10%).

Не погоджуючись із проведеною податковою перевіркою, а також винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК передбачено право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із абз. 1 підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пальногота спирту етилового, даних СОД РРО.

У свою чергу, відповідно до абз. 2 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктами 76.1 та 76.3 статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Інших обмежень чи заборон на проведення камеральних перевірок положення ПК України не містять.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що предметом камеральної перевірки охоплюються в тому числі своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 86.2. ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками проведеної камеральної перевірки складено акт від 14.12.2020, який був отриманий уповноваженою особою позивача 14.12.2020, про що міститься відповідний запис в акті та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні податкові повідомлення рішення були винесені відповідачем 15.12.2020, тобто на наступний день після вручення акту перевірки позивачеві.

Тобто, до спливу десятиденного строку, встановленого пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, протягом якого позивач мав право подати до контролюючого органу свої заперечення на акт камеральної перевірки від 14.12.2020.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач фактично був позбавлений можливості подати свої заперечення проти висновків акту перевірки, оскільки спірні ППР були прийняті відповідачем до спливу строку передбаченого нормами ПК України, що в свою чергу свідчить про допущення податковим органом порушення встановлених правил та процедур прийняття ППР. Передчасність прийняття останніх - без дотримання права позивача на подачу та розгляд його заперечень, свідчить про їх протиправність.

По суті встановлених відповідачем порушень податкового законодавства колегія суддів зазначає наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2020 №262040203.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ПАТ "Укрнафта" 09.08.2018 до Офісу великих платників податків було подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за півріччя (базовий звітний період квартал) звітного (податкового) періоду за 2018 рік, в якій позивачем самостійно визначено суму податку на прибуток, нарахованого за результатами останнього (звітного) податкового періоду у розмірі 423138419,00 грн.

Офісом великих платників податків ДФС було прийнято вказану декларацію, що підтверджується отриманою позивачем квитанцією №2 від 09.08.2018.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронні довірчі послуги» (пункт 49.4 статті 49 Податкового кодексу України).

Пункт 49.18 статті 49 Податкового кодексу України визначає, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, у т.ч.: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно визначення, наведеного у пункті 2 розділу І Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827), друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

З наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин вбачається, що податкова декларація з податку на прибуток за півріччя 2018 року була подана позивачем у встановлений Податковим кодексом України строк та спосіб.

При цьому, як встановлено пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи позивачем було сплачено податок на прибуток за 1 півріччя 2018 року: згідно платіжних доручень від 25.07.2018 №10463-П18 на суму 10000000,00 грн., від 25.07.2018 №10464-П18 на суму 10000000,00 грн., від 25.07.2018 №10465-П18 на суму 2000000,00 грн., від 25.07.2018 №10466-П18 на суму 1000000,00 грн., від 25.07.2018 №10467-П18 на суму 1000000,00 грн., від 25.07.2018 №10468-П18 на суму 1000000,00 грн., від 25.07.2018 №10497-П18 на суму 10000000,00 грн., від 25.07.2018 №10499-П18 на суму 1878891,61 грн., від 26.07.2018 №10519-П18 на суму 10000000,00 грн., від 26.07.2018 №10520-П18 на суму 5000000,00 грн., від 26.07.2018 №10521-П18 на суму 3000000,00 грн., від 26.07.2018 №10522-П18 на суму 2000000,00 грн., від 26.07.2018 №10523-П18 на суму 1000000,00 грн., від 26.07.2018 №10524-П18 на суму 1000000,00 грн., від 26.07.2018 №10526-П18 на суму 360,23 грн., від 26.07.2018 №10541-П18 на суму 12229419,44 грн., від 26.07.2018 №10542-П18 на суму 166512,71 грн., від 27.07.2018 №10589-П18 на суму 10000000,00 грн., від 27.07.2018 №10590-П18 на суму 10000000,00 грн., від 27.07.2018 №10591-П18 на суму 5000000,00 грн., від 27.07.2018 №10592-П18 на суму 5000000,00 грн., від 27.07.2018 №10593-П18 на суму 2000000,00 грн., від 27.07.2018 №10594-П18 на суму 2000000,00 грн., від 27.07.2018 №10595-П18 на суму 1000000,00 грн., від 27.07.2018 №10596-П18 на суму 1000000,00 грн., від 27.07.2018 №10600-П18 на суму 7358612,97 грн., від 30.07.2018 №10660-П18 на суму 20000000,00 грн., від 30.07.2018 №10661-П18 на суму 20000000,00 грн., від 30.07.2018 №10662-П18 на суму 20000000,00 грн., від 30.07.2018 №10663-П18 на суму 10000000,00 грн., від 30.07.2018 №10664-П18 на суму 5000000,00 грн., від 30.07.2018 №10665-П18 на суму 5000000,00 грн., від 30.07.2018 №10666-П18 на суму 3000000,00 грн., від 31.07.2018 №10667-П18 на суму 1000000,00 грн., від 31.07.2018 №10668-П18 на суму 1000000,00 грн., від 30.07.2018 №10689-П18 на суму 20000000,00 грн., від 30.07.2018 №10690-П18 на суму 20000000,00 грн., від 30.07.2018 №10691-П18 на суму 10000000,00 грн., від 30.07.2018 №10692-П18 на суму 5000000,00 грн., від 30.07.2018 №10693-П18 на суму 2000000,00 грн., від 30.07.2018 №10694-П18 на суму 2000000,00 грн., від 30.07.2018 №10695-П18 на суму 1000000,00 грн., від 30.07.2018 №10696-П18 на суму 635421,98 грн., від 31.07.2018 №10728-П18 на суму 10000000,00 грн., від 31.07.2018 №10729-П18 на суму 10000000,00 грн., від 31.07.2018 №10730-П18 на суму 5000000,00 грн., від 31.07.2018 №10731-П18 на суму 3000000,00 грн., від 31.07.2018 №10732-П18 на суму 1000000,00 грн., від 31.07.2018 №10733-П18 на суму 1000000,00 грн., від 31.07.2018 №10750-П18 на суму 2514234,97 грн., від 31.07.2018 №10751-П18 на суму 25935,35 грн., від 31.07.2018 №9-ПБ18 на суму 171408,86 грн., від 01.08.2018 №10790-П18 на суму 1000000,00 грн., від 01.08.2018 №10791-П18 на суму 1000000,00 грн., від 01.08.2018 №10792-П18 на суму 1000000,00 грн., від 01.08.2018 №10793-П18 на суму 1000000,00 грн., від 01.08.2018 №10809-П18 на суму 1473587,82 грн., від 03.08.2018 №10866-П18 на суму 10000000,00 грн., від 03.08.2018 №10887-П18 на суму 2000000,00 грн., від 03.08.2018 №10888-П18 на суму 1000000,00 грн., від 03.08.2018 №10896-П18 на суму 127650,70 грн., від 03.08.2018 №11025-П18 на суму 10000000,00 грн., від 03.08.2018 №11026-П18 на суму 10000000,00 грн., від 03.08.2018 №11027-П18 на суму 10000000,00 грн., від 03.08.2018 №11028-П18 на суму 7000000,00 грн., від 03.08.2018 №11034-П18 на суму 18754342,90 грн., від 06.08.2018 №11075-П18 на суму 70699,38 грн., від 06.08.2018 №11092-П18 на суму 1600,00 грн., від 06.08.2018 №11137-П18 на суму 338863,11 грн., від 08.08.2018 №11279-П18 на суму 12867,05 грн., від 06.08.2018 №10-ПБ18 на суму 34843,13 грн., від 09.08.2018 №11322-П18 на суму 10000000,00 грн., від 09.08.2018 №11323-П18 на суму 10000000,00 грн., від 09.08.2018 №11324-П18 на суму 5000000,00 грн., від 09.08.2018 №11325-П18 на суму 1000000,00 грн., від 09.08.2018 №11332-П18 на суму 4803180,30 грн., від 10.08.2018 №11357-П18 на суму 1401567,49 грн., від 10.08.2018 №11358-П18 на суму 23138419,00 грн.

З наведеного слідує, що самостійно визначені ПАТ "Укрнафта" грошові зобов`язання за податковою декларацією з податку на прибуток за півріччя 2018 року були сплачені позивачем в період з 25.07.2018 по 10.08.2018 у повному розмірі, а саме в сумі 423138419,00 грн.

За таких обставин, доводи відповідача щодо правомірності нарахування позивачеві штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату самостійно визначених грошових зобов`язань є безпідставними, а висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання спірного ппр протиправного та його скасування - обґрунтованим.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2020 №261040203 та №260040203.

Як вбачається зі змісту акту перевірки вищевказані ППР винесені податковим органом на підставі висновків камеральної перевірки про порушення ПАТ "Укрнафта" граничних термінів сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного у податковій декларації за січень 2020 року (частково) від 20.02.2020 №, та узгоджених сум грошових зобов`язань з цього податку за ППР від 19.12.2017 №, від 05.04.2018 №, від 04.07.2018 №, від 09.04.2019 №.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, визначені контролюючим органом грошові зобов`язання у ППР від 19.12.2017 № не набули статусу узгоджених, а тому і нарахування позивачеві у подальшому штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань за цим ППР є неправомірним.

Враховуючи, що відповідачем вказаний висновок не заперечується та не спростовується, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість.

Щодо грошових зобов`язань за ППР від 05.04.2018 № колегія суддів звертає увагу, що рішенням ДФС від 26.06.2018 №21267/6/99-99-11-01-02-25 вказане ППР було скасовано, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, дії контролюючого органу вчинені на погашення грошових зобов`язань за вказаним вище ППР, за умови його скасування, є протиправними.

Згідно підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що зважаючи на те, що ППР від 05.04.2018 № було скасовано контролюючим органом вищого рівня, а тому, суд вбачає обґрунтованими заперечення позивача щодо безпідставності висновків уповноваженої особи відповідача про порушення позивачем граничних термінів сплати грошових зобов`язань за цим ППР.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, ППР від 04.07.2018 № було також скасовано.

Судовими рішеннями у справі №640/8980/19 встановлено, що ПАТ «Укрнафта» оскаржувалось вищевказане ППР до контролюючого органу вищого рівня, однак сформований та адресований позивачеві лист ДФС від 31.08.2018, за наслідками розгляду скарги позивача, за своїм змістом не відповідав вимогам, встановленим для відповідного рішення, яке має бути прийняте за результатом розгляду скарги платника податків.

Таким чином, колегія суддів встановила, що відповідачем не було надіслано ПАТ «Укрнафта» вмотивованого рішення за скаргою останнього протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, а тому погодилась із доводами позивача про те, що його скарга на податкове-повідомлення рішення від 04.07.2018р. № є задоволеною на його користь.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові у вказаній справі вказав на обґрунтованості висновків суду Шостого апеляційного адміністративного суду про те, що нараховані на визначену на підставі податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № суму грошового зобов`язання пеня та штрафні санкції також вважаються скасованими.

З огляду на вказане, висновок податкового органу про порушення ПАТ "Укрнафта" граничних термінів сплати сум грошових зобов`язань за ППР від 04.07.2018 № є необґрунтованим.

Щодо грошового зобов`язання за ППР від 09.04.2019 №, колегія суддів звертає увагу, що таке було сплачено позивачем 15.04.2019 згідно платіжного доручення від 15.04.2019 №3144.

Так, визначена контролюючим органом загальна сума штрафних санкцій у відношенні позивача згідно вищевказаного ППР становила 85962,79 грн.

При цьому, згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення від 15.04.2019 №3144 позивачем сплачено грошові зобов`язання за актом перевірки від 15.03.2019 №837/28-10-42-03/00135390 на суму 85962,79 грн.

Отже, з наведеного вбачається, що вищевказані грошові зобов`язання були своєчасно сплачені позивачем в межах граничного строку, встановленого пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України після отримання відповідного ППР.

Відтак, доводи відповідача про порушення позивачем граничних термінів сплати за грошовим зобов`язанням по ППР від 09.04.2019 № є безпідставними.

Також, контролюючий орган вказує на порушення ПАТ "Укрнафта" граничних термінів сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного у податковій декларації за січень 2020 року (частково) від 20.02.2020 №.

Колегія суддів вважає такі висновки необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем 20.02.2020 до контролюючого органу була подана звітна податкова декларація за січень 2020 року із визначеною сумою податку на додану вартість в розмірі ,00 грн., що підтверджується квитанцією №2 від 20.02.2020.

Згідно платіжних доручень про сплату ПАТ "Укрнафта" податку на додану вартість за січень 2020 року: від 25.02.2020 №2621-П20 на суму 2095,85 грн., від 25.02.2020 №2622-П20 на суму 620,76 грн., від 25.02.2020 №2623-П20 на суму 106748,10 грн., від 25.02.2020 №2624-П20 на суму 40918,86 грн., від 26.02.2020 №2667-П20 на суму 245,41 грн., від 26.02.2020 №2668-П20 на суму 4033,38 грн., від 26.02.2020 №2669-П20 на суму 34869,00 грн., від 28.02.2020 №2707-П20 на суму 15943233,00 грн., від 28.02.2020 №2708-П20 на суму 5000000,00 грн., від 28.02.2020 №2709-П20 на суму 44832478,14 грн., від 11.02.2020 №1945-П20 на суму 1167,65 грн., від 11.02.2020 №1946-П20 на суму 80000,00 грн., від 11.02.2020 №1947-П20 на суму 211,28 грн., від 11.02.2020 №1948-П20 на суму 100,00 грн., від 11.02.2020 №1949-П20 на суму 30730,40 грн., від 11.02.2020 №19144 на суму 23826080,95 грн., від 11.02.2020 №1994-П20 на суму 30380000,00 грн., від 12.02.2020 №1995-П20 на суму 22800000,00 грн., від 12.02.2020 №2057-П20 на суму 4318290,28 грн., від 12.02.2020 №2058-П20 на суму 22881709,72 грн., від 12.02.2020 №2059-П20 на суму 11993745,56 грн., від 12.02.2020 №2060-П20 на суму 530,00 грн., від 12.02.2020 №2061-П20 на суму 15998,46 грн., від 13.02.2020 №2062-П20 на суму 10620,00 грн., від 13.02.2020 №2063-П20 на суму 1381078,02 грн., від 13.02.2020 №2064-П20 на суму 100000,00 грн., від 13.02.2020 №2092-П20 на суму 5310000,00 грн., від 13.02.2020 №2093-П20 на суму 22000000,00 грн., від 13.02.2020 №2095-П20 на суму 40000000,00 грн., від 13.02.2020 №2096-П20 на суму 17183932,79 грн., від 13.02.2020 №2097-П20 на суму 217198,45 грн., від 14.02.2020 №2098-П20 на суму 50000,00 грн., від 14.02.2020 №2099-П20 на суму 25000,00 грн., від 14.02.2020 №2100-П20 на суму 8506,64 грн., від 14.02.2020 №2101-П20 на суму 30832,55 грн., від 14.02.2020 №2102-П20 на суму 15400,00 грн., від 14.02.2020 №2103-П20 на суму 20000,00 грн., від 14.02.2020 №2104-П20 на суму 13716,93 грн., від 14.02.2020 №2105-П20 на суму 11566,00 грн., від 14.02.2020 №2106-П20 на суму ,00 грн., від 14.02.2020 №2153-П20 на суму 11109265,17 грн., від 14.02.2020 №2154-П20 на суму 36184319,15 грн., від 14.02.2020 №2155-П20 на суму 21162135,58 грн., від 14.02.2020 №2156-П20 на суму 31544280,10 грн., від 24.02.2020 №2619-П20 на суму 17218240,62 грн., від 24.02.2020 №2620-П20 на суму 53334,20 грн., самостійно визначені ПАТ "Укрнафта" грошові зобов`язання за звітною податковою декларацією за січень 2020 року були сплачені позивачем в період з 11.02.2020 по 28.02.2020, в сумі ,00 грн.

З огляду на вказані обставини, вищевказані доводи відповідача про порушення ПАТ "Укрнафта" граничних термінів сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного у податковій декларації за січень 2020 року (частково) від 20.02.2020 № спростовуються матеріалами справи.

Однак, як вбачається з доводів апелянта, останній вказує на те, що наведені вище усі платежі, згідно з якими позивач здійснював оплату самостійно визначених грошових зобов`язань, контролюючим органом було спрямовано на погашення податкового боргу ПАТ «Укрнафта».

Вказане, на переконання колегії суддів, з урахуванням встановлених в даній справі обставин, призвело до формування штучного податкового боргу у ПАТ "Укрнафта" за ППР від 09.04.2019 № та по податковій декларації від 20.02.2020 №, і як наслідок до протиправного нарахування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату визначених у них грошових зобов`язань.

Так, згідно пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, наявність в інтегрованій картці платника неправомірно облікованого податкового боргу дає право контролюючим органам застосовувати положення статті 87 Податкового кодексу України, відповідно до якої поточна сплата платником податків його самостійно нарахованих податкових зобов`язань зараховується в рахунок сплати податкового боргу.

Таким чином, в інтегрованій картці платника одночасно погашається податковий борг, який обліковується протиправно, а також виникає новий борг за самостійно нарахованими платником податковими зобов`язаннями, що в подальшому може привести до застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату та нарахування пені.

У такому випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.

Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 по справі №640/8980/19 зробив наступні висновки.

У разі скасування податкового повідомлення-рішення контролюючим органом воно вважається відкликаним, а тому підстави для відображення зобов`язань за таким податковим повідомленням-рішенням відсутні.

Передумовою виключення з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДПС інформації про наявність у платника податків грошового зобов`язання є встановлення зокрема обставин, що вказують про скасування податкового повідомлення-рішення.

При цьому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2019 по справі №640/8980/19 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України було зобов`язано виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної фіскальної служби, внесення податкової інформації до яких здійснюється Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018р. №, що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 №.

Однак, відповідачем вказані приписи судового рішення виконано не було, ІКПП позивача в частині наявності відповідних грошових зобов`язань позивача не була приведена у відповідність до рішення суду, що підтверджується листом відповідача від 11.06.2021 №4477/6/31-00-07-01-01.

Таким чином, протиправно сформована сума податкового боргу, на погашення якого контролюючим органом спрямовувались сплачені позивачем кошти за відповідними грошовими зобов`язаннями, була визначена на підставі ППР від 04.07.2018 № , яке є скасованим.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок не приведення ІКПП позивача у відповідність до дійсного стану розрахунків ПАТ «Укрнафта» з бюджетом, мала місце протиправна зміна відповідачем призначень платежів позивача за поточними грошовими зобов`язаннями ПАТ «Укрнафта», які спрямовувались контролюючим органом на погашення фактично неіснуючого податкового боргу, та що в свою чергу призвело до формування нового, штучного боргу ПАТ «Укрнафта» за його поточними грошовими зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що встановлені відповідачем за наслідком проведеної перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нарахування податковим органом за зазначені вище порушення сум грошового зобов`язання є протиправним, та як наслідок спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.

Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2022 року.