Справа № 600/2445/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2445/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 38 від 07.04.2022 року, яким їй відмовлено в призначенні та виплаті відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV 10 місячних пенсій та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити їй грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення мені пенсії відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві Положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.

1.2. Ухвалою суду від 11.07.2022 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. Позивач звернулась до ГУ ПФУ у Чернівецькій області із заявою щодо виплати їй одноразової грошової допомоги як пенсіонеру відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

2.2. Однак, листом від 11.04.2022 року №2400-1705-8/11328 ГУ ПФУ у Чернівецькій області повідомило позивача, що рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №38 від 07.04.2022 року їй відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Позиція позивача

2.3. Згідно доводів, наведених у позовній заяві, позивач вважає, що їй безпідставно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у 10 кратному розмірі пенсії за віком.

2.4. Зокрема, вказує, що періоди її роботи з 15.09.1986 по 15.10.1988, з 15.01.1990 по 27.12.1999 в дитячому садочку колгоспу ім. Кірова, з 1994 КСП «Мошанське», з 01.01.2000 по 29.02.2000 та з 08.04.2000 по 16.06.2001 в ТзОВ «Мошанське» безпідставно не зараховані до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Зазначає, що робота у вказаних установах на посаді вихователя дитячого садочку та завідуючим дитячими яслами при колгоспі є прирівняною до роботи в державних і комунальних закладах до дошкільної освіти, зважаючи на те, що в цей період існувало дві форми власності соціалістична та особиста, а колгоспи відносилися до соціалістичної форми власності.

2.5. Зазначає, що у відповідності до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, в тому числі, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік № 909). До вказаного Переліку № 909 входять посади вчителів, вихователів загальноосвітніх навчальних закладів та вихователів дошкільних навчальних закладів всіх типів.

2.6. Крім того, пунктом 2 примітки до Переліку № 909 визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Позиція відповідача

2.7. Згідно поданого до суду відзиву представник відповідача заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.8. Так, вказує, що відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

2.9. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХГГ від 05.11.1991, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років при наявності спеціального стажу за переліком, що затверджений у порядку, який визначений Кабінетом Міністрів України.

2.10. Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 р. (далі - Перелік № 909).

2.11. Звертає увагу суду, що наявність відповідної посади у вищевказаному Переліку № 909 є необхідною умовою для врахування відповідного стажу та виплати грошової допомоги, що передбачена п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.

2.12. 28.03.2022 року позивачка звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.04.2022 № 38 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV оскільки дитячий садочок колгоспу ім. Кірова, КСП «Мошанське» та ТзОВ «Мошанське» не є закладом державної або комунальної форми власності.

2.13. Згідно записів трудової книжки позивачка з 15.09.1986 року по 15.10.1988 року, з 15.01.1990 року по 27.12.1999 року працювала в дитячому садочку колгоспу ім. Кірова, з 1994 року - КСП «Мошанське», з 01.01.2000 року по 29.02.200 року та з 08.04.2000 року по 16.06.2001 року - ТзОВ «Мошанське».

2.14. При цьому, вказує, що переліком посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років в дошкільних навчальних закладах, посада вихователя та посада завідуючої дитячими яслами не передбачена.

2.15. Окрім цього, наголошує, що відповідно до пункту 7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191, встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати. Просить суд взяти до уваги, що пенсія позивачки призначена 15.01.2022 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, відтак виплата грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій належить до повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

2.16. Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 38 від 07.04.2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні та виплаті відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV 10 місячних пенсій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, немає.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.01.2022 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

3.2. 28.03.2022 року позивач звернулась до ГУ ПФУ у Чернівецькій області із заявою щодо виплати їй одноразової грошової допомоги як пенсіонеру відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

3.3. Однак, листом від 11.04.2022 року №2400-1705-8/11328 ГУ ПФУ у Чернівецькій області повідомило позивача, що рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №38 від 07.04.2022 року їй відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

3.4. Дослідженням рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №38 від 07.04.2022 року судом встановлено, що підставою для відмови у призначенні та виплаті позивачу грошової допомоги слугувало те, що позивачка з 15.09.1986 року по 15.10.1988 року, з 15.01.1990 року по 27.12.1999 року працювала в дитячому садочку колгоспу ім. Кірова, з 1994 року - КСП «Мошанське», з 01.01.2000 року по 29.02.200 року та з 08.04.2000 року по 16.06.2001 року - ТзОВ «Мошанське», які не є закладами державної або комунальної форми власності.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

4.2. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.5. Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про виплату грошової допомоги).

4.6. Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV Особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

4.7. Системний аналіз вказаної норми визначає, що при призначенні пенсії за віком виплата грошової допомоги здійснюється: 1) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах; та 2) особам, які до цього не отримували будь-яку пенсію.

4.8. Згідно пункту "е" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати зокрема з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

4.9. Постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок № 1191).

4.10. Згідно пункту 1 Порядку №1191 цей порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

4.11. Згідно пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 3, ст. 10), що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

4.12. Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4.13. Дана норма Закону кореспондується також з положенням пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, де зокрема передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

4.14. Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

4.15. Як підтверджується аргументами сторін, а також згідно із записами наявної у справі копії трудової книжки ОСОБА_1 з 15.09.1986 року по 15.10.1988 року, з 15.01.1990 року по 27.12.1999 року працювала в дитячому садочку колгоспу ім. Кірова, з 1994 року - КСП «Мошанське», з 01.01.2000 року по 29.02.2000 року та з 08.04.2000 року по 16.06.2001 року - ТзОВ «Мошанське» на посадах вихователя дитячого садку та завідуючої дитячими яслами.

4.16. Суд зазначає, що Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

4.17. Згідно розділу 1 Переліку № 909 до закладів освіти відносяться, серед іншого, дошкільні навчальні заклади. В зазначених закладах визначено наступні посади: директори (завідуючі), всіх типів вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

4.18. З огляду на це, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача, наведені у відзиві у тій частині, що переліком посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років в дошкільних навчальних закладах, посада вихователя та посада завідуючої дитячими яслами не передбачена.

4.19. Водночас, суд зазначає такі доводи не були визначені як підстава для відмови у призначенні та виплати позивачу грошової допомоги у оскаржуваному рішенні, а тому посилання на них в обґрунтування своєї позиції з боку відповідача є недоречним.

4.20. Однак, згідно оскаржуваного рішення вказані вище періоди роботи позивача не зараховані до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, оскільки установи, в яких вона працювала не є закладами державної або комунальної форми власності.

4.21. Щодо такого твердження відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

4.22. Так, приміткою 2 до Переліку № 909 визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

4.23. Поряд з цим, суд зазначає, що правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи дошкільної освіти, яка забезпечує розвиток, виховання і навчання дитини, ґрунтується на поєднанні сімейного та суспільного виховання, досягненнях вітчизняної науки, надбаннях світового педагогічного досвіду, сприяє формуванню цінностей демократичного правового суспільства в Україні визначені Законом України «Про дошкільну освіту» від 11.07.2001 року № 2628-III (далі Закон № 2628-III).

4.24. Як визначено частиною 1 статті 11 Закону № 2628-III заклад дошкільної освіти - навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права дитини на здобуття дошкільної освіти, її фізичний, розумовий і духовний розвиток, соціальну адаптацію та готовність продовжувати освіту.

4.25. Частинами 1, 2 статті 13 Закону № 2628-III передбачено, що заклад дошкільної освіти діє на підставі статуту. Фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності яких є освітня діяльність, діють на підставі власних положень про них.

Установчі документи розробляються відповідно до Конституції України, Закону України "Про освіту", цього Закону, Положення про заклад дошкільної освіти, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

4.26. У свою чергу, згідно статті 15 Закону № 2628-III заклад дошкільної освіти є юридичною особою. Форма власності закладу дошкільної освіти визначається відповідно до законодавства. Заклади дошкільної освіти можуть бути засновані на засадах державно-приватного партнерства (корпоративний заклад дошкільної освіти) (частина 1 статті 15). Статус державного має заклад дошкільної освіти, заснований на державній формі власності (частина 2 статті 15). Статус комунального має заклад дошкільної освіти, заснований на комунальній формі власності (частина 3 статті 15). Статус приватного має заклад дошкільної освіти, заснований на приватній формі власності (частина 4 статті 15). Статус корпоративного має заклад дошкільної освіти, заснований кількома суб`єктами різних форм власності на засадах державно-приватного партнерства, особливості управління яким визначаються засновницьким договором та статутом (частина 5 статті 15). Права та обов`язки закладу дошкільної освіти, передбачені Законом України "Про освіту", цим та іншими законами, мають також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності яких є освітня діяльність у сфері дошкільної освіти (частина 6 статті 15).

4.27. Аналіз вищевказаних положень Закону № 2628-III свідчить про те, що заклади дошкільної освіти є різняться за формою власності, а саме можуть бути державними, комунальними, приватними та корпоративними.

4.28. У свою чергу, як зазначено судом вище, системний аналіз пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначає, що при призначенні пенсії за віком виплата грошової допомоги здійснюється: 1) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах; та 2) особам, які до цього не отримували будь-яку пенсію.

4.29. Вказана норма не містить зазначення інших закладів та установ, окрім тих, які засновані на державній та комунальній формі власності, тобто не містить розширеного переліку таких установ за способом заснування.

4.30. При цьому суд вважає, що граматична форма вираження у вказаній нормі обрана законодавцем не помилково без зазначення закладів та установ, які засновані на інших формах власності, а є чітким способом регулювання визначеної сфери правовідносин.

4.31. Суд наголошує, що особливості прав щодо одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, полягають у тому, що такі права мають ґрунтуватися на належних та допустимих доказах їх наявності у відповідної особи.

4.32. Дійсно, позивачем у цій справі не надано суду жодних установчих документів (зокрема статутів) дитячому садочку колгоспу ім. Кірова, КСП «Мошанське», ТзОВ «Мошанське», якими було б визначено їх форму власності.

4.33. Однак, суд зазначає, що відповідач помилково наголошує на тому, що саме їх не належність до закладів державної чи комунальної форми власності свідчить про відсутність у позивача права на виплату грошової допомоги.

4.34. Суд вчергове зазначає, що визначальним, згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, для призначення та виплати грошової допомоги, є серед іншого те, що особа, на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах

4.35. Як видно із записів наявної у справі копії трудової книжки ОСОБА_1 на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді директора дошкільного навчального закладу (ясла - садок) села Мошанець Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області.

4.36. Вказана посада визначена у Переліку № 909 та заклад дошкільної освіти належить до закладу, заснованого на комунальній формі власності, що вказує на відповідність вимогам пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

4.37. У свою чергу, згідно наявного у матеріалах справи розрахунку стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , страховий стаж останньої становить 43 роки 10 місяців 29 днів.

4.38. Вищевказане у свої сукупності свідчить про наявність у ОСОБА_1 згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV права при призначенні пенсії за віком на призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ж частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні та виплаті грошової допомоги, діяв не на підставі Конституції та законів України.

5.4. Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

5.5. Стосовно обраного позивачем способу захисту суд зазначає наступне. Так, позивач просить суд визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 38 від 07.04.2022 року, яким їй відмовлено в призначенні та виплаті відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV 10 місячних пенсій та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити їй грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення мені пенсії відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві Положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.

5.6. Суд зазначає, що призначення та визначення розміру пенсійних виплат, які підлягають виплаті на користь позивача, належить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

5.7. Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що при прийнятті рішення відповідачем щодо призначення позивачу грошової допомоги відсутній адміністративний розсуд, оскільки розсуд передбачає повноваження обирати у конкретній ситуації з правомірних альтернатив відповідний правомірний варіант поведінки/рішення. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слів може, або.

5.8. У випадку, коли повноваження суб`єкта владних повноважень сформульовані через формулу дихотомії задоволити-відмовити, а фактично законодавство не передбачає альтернативи рішення при зверненні особи у разі виконання нею вимог закону, будь-які дискусії про дискреційні повноваження стають безпредметними. Встановити наявність чи відсутність умов дії норми не можна відносити до адміністративного розсуду.

5.9. З 1 квітня органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій. Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 339/35961.

5.10. Судом у цій справі встановлено, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, згідно принципу екстериторіальності, визначено належним територіальним органом Пенсійного фонду України для розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначання та виплати грошової допомоги. У свою чергу, оскільки рішенням вказаного територіального органу Пенсійного фонду України протиправно відмовлено у призначанні та виплаті грошової допомоги позивачу, то саме такий орган має завершити процедуру належного розгляду заяви позивача, та як наслідок з урахуванням висновків суду, у визначеному чинним законодавством порядку, призначити та виплатити ОСОБА_1 належну їй грошову допомогу.

5.11. Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

5.12. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 06.07.2022 року.

6.3. У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 992,40 грн. за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77,90,241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 38 від 07.04.2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 06.07.2022 року судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, ).

Суддя О.В. Анісімов