Справа № 520/22347/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шляхова О.М.

07 грудня 2022 р. Справа № 520/22347/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про стягнення моральної шкоди, -

В с т а н о в и в:

03.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 90.000 грн.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що 07.11.2019 року наказом Служби судової охорони № 254 о/с його було визначено переможцем конкурсу та прийнято на службу до служби судової охорони на посаду начальника юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Харківській області. Однак, робота в новоствореній службі та налагодження її діяльності забирала багато часу та сил, а в середині колективу існувала напруженість, стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим він мусив проходити стаціонарне лікування та постійно відчував біль. Через неможливість продовжувати трудову діяльність та у зв`язку з необхідністю продовжувати лікування стаціонарно, 28.02.2020 року він подав рапорт про звільнення. 02.03.2020 року він подав уточнений рапорт, в якому просив звільнити його з 04.03.2020 року за станом здоров`я. Оскільки його звільнено в інший строк, ніж було зазначено в його заяві (рапорті), ним було надано всі документи, на підтвердження наявності підстав для його звільнення без дотримання двотижневого терміну, Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області було допущено порушення його трудових прав.

Окрім того, позивач зазначив, що всупереч вимогам чинного законодавства, йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби через хворобу (за станом здоров`я) в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Також, позивач зауважив, що справа щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягала в несвоєчасному звільнені його з посади та невиплаті йому допомоги та компенсації наразі знаходиться на розгляді у Київському окружному адміністративному суді.

Крім того, позивач зазначив, що у зв`язку з тим, що відповідачем було звільнено його несвоєчасно на підставі поданого ним рапорту та не виплачено одноразову грошову допомогу він втратив можливість поїхати на лікування закордон.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі № 520/22347/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про стягнення моральної шкоди.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в межах даної справи відсутні позовні вимоги щодо протиправності дій чи бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень, предмет спору походить з майнових претензій позивача до відповідача щодо відшкодування шкоди та не пов`язаний з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2021року та направити справу для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що як вбачається з його позову, він дійсно пов`язаний з проходженням публічної служби, оскільки ускладнення стану його здоров`я виникли в період проходження служби та у зв`язку з тим, що відповідачем не було звільнено його своєчасно на підставі поданого ним рапорту та не виплачено одноразову грошову допомогу, він втратив можливість поїхати на лікування закордон. Зазначене призвело до значного погіршення його самопочуття, в нього почалося порушення сну, недосипання, була внутрішня спустошеність, відбувся моральний збій, з`явилася знервованість та втомлюваність.

Також, позивач зазначив, що постановою Харківського апеляційного суду від 12.10.2021 року по справі № 367/6619/20 скасовано рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.06.2021 року по справі за його позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про стягнення моральної шкоди, провадження закрито та роз`яснено йому право на звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Крім того, позивач зазначив, що відмова у відкритті провадження як в порядку загального, так і в порядку адміністративного судочинства порушує його право на справедливий суд.

У відзиві на апеляційну скаргу Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

За приписами ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже вимога про відшкодування шкоди має бути заявлена одночасно з вимогою про вирішення публічно-правового спору.

Статтею 172 КАС України унормовано, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч. 1 ст. 172).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача (ч. 2 ст. 172).

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ (ч. 3 ст. 172).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 172).

Судом встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року відкрито провадження у справі № 320/2939/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням строку служби у Службі безпеки України; зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 1 січня 2020 року; визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, що полягала у несвоєчасному звільненні ОСОБА_1 ; зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності за листком непрацездатності серії АДР № 839223.

Розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 13.10.2020 року по справі № 367/6619/20, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 14.12.2020 року, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про відшкодування моральної шкоди направлені за підсудністю до іншого суду, у зв`язку з тим, що дана позовна заява не підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

25.05.2021 року рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/2939/20 у задоволенні адміністративного суду ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

24.06.2021 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 367/6619/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про відшкодування моральної шкоди.

12.10.2021 року постановою Харківського апеляційного суду рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 367/6619/20 від 24.06.2021 року скасовано. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про відшкодування моральної шкоди закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

24.12.2021 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року по справі № 320/2939/20 залишено без змін.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист < >.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23.02.2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.11.2018 року у справі № 757/56680/16-ц, застосовуючи практику ЄСПЛ щодо недопустимості юрисдикційних конфліктів (зокрема, рішення від 09.12.2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», від 01.12.2011 року у справі «Андрієвська проти України», від 17.01.2013 року у справі «Мосендз проти України», від 21.12.2017 року у справі «Шестопалова проти України»), указує, що непослідовність національного суду створила особі перешкоди у реалізації права на судовий захист.

Оскільки зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам судом не надана належна правова оцінка, колегія суддів задовольняє вимоги апеляційної скарги та скасовує оскаржуване судове рішення.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України).

Інші доводи та заперечення сторін означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про стягнення моральної шкоди направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова