Справа № 203/3797/22
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3797/22
Провадження № 2-а/0203/57/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

за участі представника позивача Підлужного В.М.,

представника відповідача Красіна І.Л.,

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду у паперовій формі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 529 МК України, оскаржив до суду постанову митниці від 21 вересня 2022 року про накладення стягнення за ст. 485 МК України у вигляді 15 460,65 гривень штрафу, пред`явивши адміністративний позов з підстав відсутності умислу та спеціальної мети з суб`єктивної сторони складу поставленого за вину порушення митних правил. Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилався на невідповідність фактичним обставинам справи про порушення митних правил № 0178/11000/22 викладених у постанові висновків про неправдивість заявлених відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, за якої зібрані докази всупереч ч. 2 ст. 495 МК України не оцінені на достатність для спростування його, позивача, заперечень, по суті, про фактичну помилку у характері діяння внаслідок складності випадку класифікації товару, задекларованого аналогічно до відомостей експортної декларації.

Відповідач, Дніпровська митниця, у поданому відзиві позов не визнав повністю, категорично заперечуючи проти його задоволення з міркувань можливості притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України за невиконання обов`язків і того декларанта, який не скористався своїм правом за ст. 23 цього Кодексу звернутися за попереднім рішенням митного органу про класифікацію товару, на підтвердження чого для обстоювання позиції правомірності прийнятої постанови на виконання ст.ст. 77 ч. 2, 162 ч. 2 КАС України надав матеріали справи про порушення митних правил, навівши аргументи про заниження митних платежів на загальну суму 5 153,55 грн. з огляду на наявність у декларанта 11 липня 2022 року на момент подання ВМД всіх товаросупровідних документів, які дозволяли за встановленою формою заявити точні відомості про призначення поставленого шліфувального верстата з обробки металу для виготовлення напівфабрикату з дроту способом холодного волочіння, а не для операцій з остаточної (чистової) обробки металів з використанням полірувальних засобів. У відзиві відповідач визнав факт прийняття рішення про визначення коду товару за № КТ-UA11000-0031-2022 виключно на підставі керівництва з експлуатації верстата для споживача у зв`язку з індикаторами ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), а також визнав митне оформлення за визначеним митницею кодом класифікації товару вже 13 липня з оплатою всіх митних платежів у належному розмірі.

З відкриттям спрощеного позовного провадження ухвалою суду від 07 жовтня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах офіційного з`ясування всіх обставин у справі проведена її письмова підготовка з обміном сторонами заявами по суті справи.

З оскарженої постанови виконуючого обов`язки заступника керівника митниці від 21 вересня 2022 року відомо про притягнення агента з митного оформлення ТОВ «АГРЕГОМ» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил № 0178/11000/22 за неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлені в митній декларації з метою неправомірного зменшення митних платежів на 5 153 гривень 55 коп., які виразилися в оформленні на митному посту «Кам`янське» на виконання обов`язків декларанта 11 липня 2022 року вантажно-митної декларації типу ІМ-40 ДЕ № UA110150/2022/003525 про ввезення ТОВ «АГРЕГОМ» у митному режимі імпорту з Туреччини доставленого згідно документу контролю від 27.06.2022 за № UA110000/2022/909682 верстата для шліфування дроту GDS-90 під кодом УКТЗЕД 8460 29 10 00 за ставкою ввізного мита у два відсотки вартості, заявивши в дійсності до митного оформлення шліфувальний верстат з обробки металу без видалення матеріалу способом холодного волочіння необробленого дроту, що відповідно до інвойсу від 01.04.2022 за № GIB026 фактурною вартістю на суму 4 100 євро за товарно-транспортною накладною CMR від 24.06.2022 переміщені автомобілем з причепом з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на митну територію України 05.07.2022 в зоні діяльності Одеської митниці від HIPSAN PRES METAL MAK. SAN. TIK., LTD. STI. (Туреччина (Конья)) на виконання цим постачальником специфікації у додатку № 1 до контракту від 12 травня 2022 року, і який мав декларуватися під кодом УКТЗЕД 8463 90 00 00 за ставкою ввізного мита п`ять відсотків вартості.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, наполягаючи на скасуванні протиправної постанови митниці із закриттям провадження у справі про порушення митних правил з наведених у позовній заяві підстав необґрунтованого і незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позов повністю, стверджуючи про складення постанови з дотриманням правил провадження за наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, доведеного доказами, які вказують на встановлену мету заниження ставки мита і наявність у декларанта на момент подання ВМД всіх товаросупровідних документів, які дозволяли за встановленою формою заявити точні відомості в інтересах митного оформлення, у зв`язку з чим просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Наголосив, що технічний опис та інструкцію застосування, врахованого під час визначення класифікації товару, надані ніким іншим як самим позивачем.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши в судовому засіданні надану для огляду справу про порушення митних правил та інші зібрані письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови відповідно до ст. 530 МК України, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступних мотивів.

За відомостями протоколу про порушення митних правил № 0178/11000/22 суд безпосередньо переконався у розпочатому у справі провадженні 13 липня 2022 року згідно ст. 488 МК України уповноваженою на те особою за ст. 490 цього Кодексу за наявності до того приводів і підстав відповідно до ст. 491 МК України з дотриманням права позивача на участь у процесі прийняття оскаржуваної постанови і в розумний строк, відведений на притягнення до відповідальності, що виключає невідповідність предмета оскарження вимогам п.п. 9, 10 ч. 2 ст. 2 КАС України.

У диспозиції статті 485 Митного кодексу України одним з альтернативних одиничних діянь, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, серед іншого, передбачене заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Визначений формальний склад порушення митних правил передбачає спеціальну мету декларанта, яка не лише характеризує умисну форму вини з суб`єктивної сторони, а й визначає форму інших протиправних дій з об`єктивної сторони, в яких виражається, по суті, готування до ухилення від сплати ввізного мита, зокрема, у спосіб створення умов пропуску товару на митну територію України в обхід належного митного контролю.

Відповідач вжив заходів митного контролю за правильністю класифікації позивачем товарів з огляду на обробку інформації в АСАУР, що вимагало від нього за індикаторами ризику перевірити технічні характеристики товарів і відповідність заявлених кількісних та якісних показників, але суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД у процесі митного контролю правильності заявленого декларантом коду товару виникли внаслідок різночитання сторонами спору специфічної технічної термінології в торговельному описі і цільовому призначенні обладнання у перекладі з турецької на російську мову. При цьому, пояснення відповідача про призначення верстата для шліфування дроту, використовуваного у наступному в якості напівфабрикату для виготовлення кабельних виробів, не достатні для виправдання категоричності висновку в рішенні за № КТ-UA11000-0031-2022 про його класифікацію за товарною позицією інших верстатів для обробки металів або металокераміки без видалення матеріалу у товарній категорії інших верстатів без наведення мотивів виключення можливості віднесення такого верстату до товарної підпозиції верстатів для виготовлення виробів з дроту (8463 30) чи товарної категорії верстатів для волочіння дроту (8463 10 10).

Тому, на увагу відповідача за ступенем серйозності заслуговували відібрані на початку провадження у справі про порушення митних правил письмові пояснення позивача про визнання цього випадку класифікації товару згідно ч. 5 ст. 69 МК України складним, що за принципом in dubio pro tributario, закріпленим у ч. 4 ст. 3 МК України, мав трактуватися на користь обов`язковості проведення відповідачем за таких обставин щонайменше митного огляду (інспектування) спірного верстата для одержання об`єктивної додаткової інформації про його будову, комплектність і кількісні та якісні показники експлуатації, а так само проведення митної експертизи з використанням спеціальних знань для встановлення згідно з істиною технічних характеристик відповідно до ч. 11 ст. 356 МК України за результатами досліджень техніко-технологічної документації про цей верстат, чого відповідач не виконав, оскільки доказів протилежного немає.

В свою чергу, відповідач не звернув уваги на зміст товарно-супровідних документів, відповідно до якого декларантом в особі позивача класифікація верстатів для імпорту в Україну визначена без жодних змін кодування належності партії поставки до товарної групи УКТ ЗЕД, яка повністю співпадала, до речі, з його класифікацією на експорт з країни-походження Туреччини, як в експортній декларації, так і в інвойсі самого виробника.

Враховуючи, що відповідач обмежився суто суб`єктивним тлумаченням керівництва з експлуатації для споживача без попередньої належної перевірки на виконання ч. 6 ст. 69 МК України правильності і точності надання декларантом всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття рішення про класифікацію товарів, і її вагомість для такого рішення, класифікація товару для імпорту за наявними в розпорядженні декларанта документами, що співпадає з його класифікацією на експорт в умовах складності випадку класифікації товарів переконує суд в оцінці суб`єктивного ставлення позивача до скоєного, за всяких обставин, з фактичною помилкою в характері діяння, що виключає в його діях ознаки умислу.

Відповідно, порівняння декларації № UA110150/2022/003525 з відомостями про нараховані митні платежі 13 липня 2022 року за цю ж партію товару після зміни кодів УКТ ЗЕД в декларації № UA110150/2021/003568 переконує у розрахунку відповідачем різниці митних платежів для обчислення адміністративного стягнення за абсолютно визначеною санкцією статті 485 МК України без врахування зміни митої вартості товару внаслідок коливання курсу валюти зобов`язання покупця, внаслідок чого у розв`язуваній адміністративній справі згідно ч. 4 ст. 7 КАС України за юридичною позицією Конституційного Суду України в п.п. 3.2, 4.5, 5.3-5.4 мотивувальної частини рішення Другого Сенату від 15 червня 2022 року у справі щодо індивідуалізації юридичної відповідальності суд доходить висновку про неконституційність застосування санкції статті 485 МК України, яке суперечитиме у з`ясованих умовах частинам першій, четвертій статті 41 і частині другій статті 61 Конституції України, з огляду на що така санкція не може застосовуватися у цій справі, не дивлячись на відтермінування втрати нею чинності до 15 грудня 2022 р.

Крім того, від імені митниць справи про порушення митних правил відповідно до ст. 523 МК України розглядаються виключно керівниками цих митниць або їх заступниками, а вирішення таких справ посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником Держмитслужби, передбачене тільки для їх розгляду від імені саме Держмитслужби, тоді як до цієї адміністративної справи не надано відомостей про надання ОСОБА_2 права підпису від імені Держмитслужби, у зв`язку з чим не може оскаржувана постанова вважатися складеною уповноваженою на те посадовою особою, яка на посаду штатного заступника керівника митниці на момент її підписання, власне, ще не призначена і не переведена.

Посада заступника начальника митниці за роз`ясненнями Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва», затвердженими 29.12.65 постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 820/39 з наступними змінами, що досі зберігають свою чинність за постановою Верховної Ради України № 1545-ХІІ від 12.09.91, до затвердження виконуючого обов`язки на цій посаді вважається вакантною, а за особливостями заміщення такого тимчасово відсутнього службовця права виконуючого його обов`язки пов`язані з тимчасовим здійсненням адміністративно-господарських функцій органу управління юридичної особи публічного права і в межах провадження у справах про порушення митних правил ніде у Митному кодексі України не закріплені, з урахуванням чого відповідно до ст. 487 цього Кодексу не передбачено наділення такого виконуючого обов`язків правами накладення адміністративних стягнень, чим виключена законність дій та рішень відповідача, в цілому, з порушенням п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Суд у підсумку розгляду цієї адміністративної справи дійшов висновку ухвалити згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України це рішення про скасування оскарженої постанови і закриття справи про порушення митних правил провадженням за п. 1 ст. 247 КУпАП, переконавшись за офіційно з`ясованих обставин в наявності до того підстав відповідно до частини другої статті 531 МК України з огляду на істотну невідповідність розгляду відповідачем справи про порушення митних правил вимогам, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, а так само згідно п.п. 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 531 МК України внаслідок винесення постанови неправомочною особою з накладенням адміністративного стягнення за неконституційною абсолютно визначеною санкцією та з обмеженням прав учасників провадження у справі про порушення митних правил через допущену його істотну неповноту і неправильну передчасну кваліфікацію скоєного.

Керуючись ст. 288 КУпАП, ст. 531 МК України і ст.ст. 243, 246, 257, 262, 271-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити, а постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Дніпровської митниці Держмитслужби від 21 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу за ст. 485 Митного кодексу України скасувати, закривши справу про порушення митних правил № 0178/11000/21 провадженням за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення набирає законної сили впродовж десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, до сплину яких може бути оскаржене шляхом подання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги.

Суддя О.В. Колесніченко