Справа № 240/5957/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/5957/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченко Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення судового контролю,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 02 березня 2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об"єднання МВС України по Житомирській області" від 05 травня 2021 року №33/26/117-16 без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

24 листопада 2022 року ОСОБА_1 подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 240/5957/22. Обґрунтовуючи вимоги свого клопотання, останній зазначає, що станом на день звернення до суду з даною заявою, судове рішення не виконано, оскільки розмір його пенсії, всепереч рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 240/5957/22 , обмежений максимальним розміром.

30 листопада 2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на адресу суду надійшли письмові заперечення на заяву про встановлення судового контролю. Зі змісту вказаних заперечень вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2022 виплачується без обмеження максимальним розміром, а сума донарахованих коштів за період з 02.03.2021 по 31.10.2022 складає 81240,86 грн, яка на даний час не виплачена у зв"язку із відсутністю належного фінансування.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норм статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Окрім цього у рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (висновок Верховного Суду, наведений в ухвалі від 01.02.2021 у справі № 9901/226/19).

Поряд із цим, за правилами частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою процесуального закону передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, на чому також наголошено й в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2019 року у справі № 826/9960/15.

За висновками щодо застосування норм права, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 800/592/17, клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Водночас, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, закон не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено такий обов`язок.

Однак, за змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону №1402-VIII щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Такий висновок щодо застосування норм права наведено Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 340/962/19, а також в ухвалі Верховного Суду від 13 грудня 2021 року у справі № 826/3235/16.

У заяві ж ОСОБА_1 не міститься обґрунтувань з посиланням на обставини, підтверджені доказами, які б давали підстави вважати, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач (його правонаступник) створює перешкоди для виконання такого рішення.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 на день звернення до суду із позовом, що був предметом розгляду адміністративної справи № 240/5957/22, з урахуванням максимального розміру пенсії пенсії складав 19340,00 грн. Водночас, після набрання законної сили рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 240/5957/22, розмір пенсії ОСОБА_1 становить 23078,68 грн. Максимальний розмір пенсії за період з 01.07.2022 по 30.11.2022 становить 20270 грн. Вказане свідчить, що розмір пенсії ОСОБА_1 не обмежений максимальний розміром.

Посилання ОСОБА_1 у своїй заяві про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 240/5957/22, що розмір його пенсії станом на листопад 2022 року має становити 26317,16 грн, не підлягає правовій оцінці в межах вирішення заяви, що подана в порядку статті 382 КАС України, оскільки судовим рішенням у справі № 240/5957/22 визнано лише право позивача на виплату пенсії без обмеження її розміру максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб), а не конкретний розмір пенсії, чи порядок обрахунку її розміру.

Тобто, заявником не наведено достатніх і переконливих аргументів на обґрунтування необхідності вжиття таких процесуальних заходів як встановлення судового контрою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не надано доказів на підтвердження вказаних ним обставин стосовно невиконання судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі № 240/5957/22 й наміру відповідача ухилення від цього обов`язку.

Зважаючи на те, що позивачем не доведено наявності обставин, які б свідчили про фактичне невиконання судового рішення та/або стверджували про намір боржника у виконавчому провадженні щодо ухилення від виконання вищевказаного рішення суду, або ж вказували на наявність реальної загрози її невиконання, суд дійшов висновку про відсутність у даному конкретному випадку підстав для застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення та задоволення вимоги позивача щодо встановлення судового контролю на цій стадії.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю щодо виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 240/5957/22 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.Ю. Романченко