Справа № 446/1551/22
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1551/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

за участі:

представника відповідача: Фіялкович Т.Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить суд постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 21.09.2022 серія АА № 00001186 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

В обґрунтування позову вказує, що вище вказаною постановою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає до скасування, оскільки вона не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року, а саме не містить наступної інформації - у розділі «установив: категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, що зважувальне обладнання перебувало в робочому стані, пройшло перевірку з клемуванням та видачею відповідного свідоцтва, відсутні відомості, у зв`язку з чим відповідальною особою визначено саме позивача, при цьому з оскаржуваної постанови жодним чином не вбачається, що позивач є перевізником в розумінні норм законодавства України. Разом з тим, при переході за електронною адресою, вказаною в постановах здійснюється вхід до системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі», відсутня постанова в електронній формі.

Крім того, не доведено, чи врахована похибка при винесенні постанови, у постанові не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Відсутні будь-які докази щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Окрім, того при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Позивач вважає, що вище вказані недоліки ставлять під сумнів факт перевищення встановлених законодавством вагових норм та порушення позивачем вимог п.22.5 ПДР України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І..

Ухвалою суду від 06.10.2022 провадження в адміністративній справі відкрито та призначено судовий розгляд.

28.10.2022 представник відповідача Фіялкович Т.-Д.І. надіслала до суду відзив на позовну заяву та просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує, що відповідно до чинного законодавства України перевезення вантажів на транспорті, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (2% величина похибки), допускається за наявності відповідного дозволу. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті затверджений Постановою КМУ і здійснюється в автоматичному режимі за допомогою комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей, вимірювати навантаження на кожну вісь тощо. Оскаржуваною постановою серії АА № 00001186 від 21.09.2022 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу MAN TGA 18.350, державний номерний знак НОМЕР_1 на 15,3 % (2,768 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. Відзначає, що дана постанова містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Твердження позивача про неврахування похибки пристрою при винесенні постанови, про відсутність розрахунку перевищення нормативних параметрів транспортного засобу, про відсутність доказів перевищення нормативних параметрів, про відсутність даних про фактичну масу транспортного засобу є хибними та такими, що не відповідають дійсності, так, як для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у постанові зазначається формула розрахунку.

Відзначає, що суб`єкт відповідальності не міг бути встановлений неналежним чином під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, оскільки інформація про відповідальну особу (власника транспортного засобу) надходить Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті автоматично, з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яцишин А.В. в судовому засіданні позов з підстав, наведених в адміністративній позовній заяві підтримав, просив його задоволити. В наступне судове засідання не з`явився, 28.11.2022 надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Фіялкович Т.-Д.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 21.09.2022 року серія АА № 00001186, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 04.08.2022 року о 21 год. 09 хв. за адресою Н-10, км 32+582, Івано-Франківська обл., ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) допустив рух транспортного засобу MAN TGA18.350 днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 15,3% (2,768 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM56, 056*002, Сертифікати відповідності № UA.TR.001 35 504-21,503-21 від 01.12.2021, чинні до 30.11.2022 та сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 76-20 REV.0 від 17.06.2020, чинний до 16.06.2030.

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 131-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, (далі Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. А відповідно до абзацу 4 п. 4. Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку, що в Україні заборонено рух транспортних засобів та їх составів у випадку, якщо фактична маса на здвоєні осі становить понад 18 тон, з врахуванням 2% похибки, без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

І за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами настає відповідальність передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач звертаючись до суду з адміністративним позовом, вказує, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, оскільки не містить наступної інформації - у розділі «установив: категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Так, згідно п.3 Інструкції № 512 з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27 вересня 2021 року № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Судом відзначається, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, такі як: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, а тому помилковими є доводи позивача про те, що в даній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174, а також ст. 283 КУпАП.

Крім, того, суд погоджується, з твердженням представника відповідача, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови та дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції № 512 та містять необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

Разом з тим, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також представником відповідача представленні на підтвердження даного правопорушення докази, зокрема матеріали справи містять: фотографії транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.

Крім того, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт також міститься на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мереж Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00001186/, яке зазначене в оскаржуваній постанові з ідентифікатором доступу.

Окрім того, відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу.

Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у постановах зазначається формула розрахунку:

% перевищення = ((Х факт. Х норм. - похибка пристрою)/ Х норм.)*100%, де

Х факт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Х норм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР;

Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (23 076 - 18 000 - 10% * 23 076) / 18 000) * 100 = 15,3 % (2,768 т).

Розміри відсотків 15,3 % (маса), отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеним в оспорюваній постанові.

Судом відзначається, що представником відповідача, представлено докази, а саме Сертифікат відповідності приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, призначеного для Інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)» від 01.12.2021 та Сертифікат перевірки типу, які підтверджують, що технічний засіб фіксації вказаного адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам до технічних засобів автоматичних пунктів, які передбачені Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163. Разом, з тим подані докази спростовують, доводи позивача щодо не підтвердження робочого стану зважувального обладнання.

Щодо посилання на те, що, в даній постанові, відсутні відомості, у зв`язку з чим відповідальною особою визначено саме позивача судом відзначається, що відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу.

Згідно ст. 279-5 КУпАП України у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України"Про захист персональних даних".

Власником транспортного засобу марки MAN TGA 18.350, державний номерний знак НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , а отже є особою, яка має нести адміністративну відповідальність за вчинене правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП, натомість відповідачем належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу доведено факт вчинення позивачем, як власником транспортного засобу марки MAN TGA 18.350, державний номерний знак НОМЕР_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відтак, винесена Державною службою України з безпеки на транспорті постанова від 04.08.2022 серії АА № 00001186 про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, яка відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача судові витрати понесені позивачем не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2022.

Суддя У.І. Костюк