Справа № 520/15428/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 р. Справа № 520/15428/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Богодухівської міської ради Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 18.11.21 по справі № 520/15428/21

за позовом ОСОБА_1

до Богодухівської міської ради Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області (далі по тексту - Богодухівська міськрада, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області щодо відмови у виплаті компенсації ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним оформленням та видачею трудової книжки та середнього заробітку ОСОБА_1 , як Олександрівського сільського голови Богодухівського району Харківської області за шість місяців у зв`язку з неможливістю його працевлаштування;

- стягнути з Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток сільського голови Олександрівської сільської ради за період з 04.12.2020 року по 18.07.2021 року у сумі 97988,00 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень за весь час вимушеного прогулу внаслідок затримки видачі трудової книжки;

- стягнути з Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за шість місяців, яку він отримував на посаді сільського голови Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області у сумі 90 170,00 (дев`яносто тисяч сто сімдесят) гривень, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ст. 118 КЗпП України;

- стягнути з Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області на користь ОСОБА_1 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/15428/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Богодухівської міської ради Харківської області (62103, м. Богодухів, пл. Соборності, буд. 2) про визнання протиправними дії та стягнення сум задоволено частково.

Визнано протиправними дії Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області щодо відмови у виплаті компенсації ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним оформленням та видачею трудової книжки.

Стягнуто з Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток сільського голови Олександрівської сільської ради за період з 04.12.2020 року по 18.06.2021 року у сумі 97988 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 00 коп за весь час вимушеного прогулу внаслідок затримки видачі трудової книжки.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1887 (одна тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн 88 коп за рахунок бюджетних асигнувань Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області (пл. Соборності, буд. 2, м. Богодухів, Харківська обл., 62103, код ЄДРПОУ - 04058640).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/15428/21 в частині задоволення позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Богодухівської міськради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Богодухівської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року по справі № 520/15428/21.

Адміністративну справу за апеляційною скаргою Богодухівської міської ради Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 року по справі №520/15428/21 за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії призначено до апеляційного розгляду на 03.03.2022 року о 12:30 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у залі судових засідань № 1.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 по справі № 520/15428/21 запропоновано учасникам справи висловити позицію стосовно можливості розгляду справи у порядку письмового провадження.

01.08.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Богодухівської міської ради Харківської області, зі змісту якої вбачається, що відповідач не заперечує проти розгляду справи у порядку письмового провадження. Крім цього, повідомив, що позивач ОСОБА_1 , як військовослужбовець територіальної оборони, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув у бою по захисту м. Харкова, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 25.03.2022 серія НОМЕР_2 .

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 по справі № 520/15428/21 перейдено до апеляційного розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття провадження, виходячи з наступного.

Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Положеннями ч.1 ст. 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті (ч.2 ст.319 КАС України).

Тобто, виходячи з правового аналізу положень частини другої цієї статті, у разі смерті фізичної особи у спорі, що не допускає правонаступництва, рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню лише у випадку його законності та обґрунтованості.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі у разі смерті фізичної особи після ухвалення такого рішення має встановити чи є рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та чи допускають спірні правовідносини правонаступництво.

Щодо наявності у спірних правовідносинах правонаступництва, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_1 27.02.2022 загинув у бою по захисту м. Харкова, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 25.03.2022 серія НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.

Крім того, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 223/793/17-ц.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.ст. 1218, 1219 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які були нараховані, належали до виплати особі за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області щодо відмови у виплаті компенсації ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним оформленням та видачею трудової книжки та середнього заробітку за шість місяців у зв`язку з неможливістю його працевлаштування та стягнення з відповідача на користь позивача вказаних виплат та моральної шкоди.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та середнього заробітку за шість місяців у зв`язку з неможливістю працевлаштування є похідними вимогами від вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті зазначених сум, задоволення яких залежить від вирішення основної вимоги.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дозволяє дійти висновку про те, що до складу спадкового майна входить лише присуджена судом до виплати спадкодавцю сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак право на його отримання та виплату згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

Подібний за змістом правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 223/793/17-ц.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, тобто спір не вирішено, а тому померлий ОСОБА_1 за життя не набув права на виплату грошових коштів, а саме на середній заробіток за час вимушеного прогулу за час затримки видачі трудової книжки та середній заробіток за шість місяців у зв`язку з неможливістю працевлаштування.

Таким чином, спірні правовідносини у даній справі пов`язані із правом позивача на працю, яке нерозривно пов`язане із особою позивача, а тому правонаступництво у цьому випадку не допускається.

Зазначені висновки колегії суддів узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 522/19647/17, від 13 березня 2019 року у справі № 484/3648/16-а, від 20 грудня 2019 року у справі № 496/5894/15-а та від 29 квітня 2020 року у справі № 576/1388/17, і колегія суддів не знайшла підстав для відступу від неї.

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 1230 ЦПК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди у випадку, якщо таке право було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

На дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 за рішенням суду не було присуджено право на відшкодування моральної шкоди у визначеному в позовній заяві розмірі, а тому підстави для переходу даного суб`єктивного права до спадкоємців позивача також відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оцінюючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2015 позивач набув повноваження голови Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

03.12.2020, на підставі пп. 4 п.2 розділу 11 "Прикінцеві положення" Закону України від 16.04.2020 № 562 "Про знесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад", ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», припинилися повноваження позивача, як голови Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, оскільки відбулася І сесія новообраної Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області VIII скликання, на якій визнано повноваження Богодухівського міського голови та депутатів міської ради, також голова Богодухівської міської ради склав присягу.

Оскільки відповідач не оформив звільнення позивача з виборної посади голови Олександрівської сільської ради Богодухівського району у зв`язку з припиненням його повноважень 03.12.2020 року шляхом вчинення запису у трудову книжку позивача, ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду із відповідним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року по справі № 520/2481/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області (м. Богодухів Харківської області, пл. Соборності, 2) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволено частково.

Зобов`язано Богодухівську міську раду Богодухівського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2020 щодо звільнення з раніше займаної виборної посади голови Олександрівської сільської ради, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

В іншій частині позову - відмовлено.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судом встановлено, що судове рішення по справі № 520/2481/21 в апеляційному порядку оскаржено не було.

Так, у рішенні від 26.04.2021 року по справі № 520/2481/21 встановлено, що повноваження позивача як Олександрівського сільського голови Богодухівського району закінчилися в день відкриття І сесії VIII скликання Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області та набуття повноважень новообраним головою та радою, звільнення позивача та запис до трудової книжки не зроблені, у зв`язку з чим 28.12.2020 позивач звернувся до Богодухівського міського голови із заявою про внесення запису у трудову книжку про його звільнення та видачі трудової книжки.

Листом від 19.01.2021 №02-34/223 Богодухівська міська рада Харківської області повідомила ОСОБА_1 про відсутність у новообраної Богодухівської міської ради прав правонаступника щодо сільських, селищних, рад, які увійшли до складу утвореної територіальної громади (станом на день проведення її першої сесії), оформлення розпорядчих документів щодо звільнення з посад зазначених виборних осіб повинно відбутися у сільській, селищній раді (їх апараті), в якій вони працювали на відповідних посадах. За таких обставин, сільські, селищні ради територіальних громад, які увійшли до складу Богодухівської територіальної громади у свій останній день роботи мали видати (як керівники відповідних ОМС) розпорядження про звільнення у зв`язку із припиненням повноважень на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» щодо секретаря відповідної ради, старост сіл, селищ та щодо себе - для здійснення розрахунку при звільненні. Враховуючи викладене, відповідач проінформував позивача, що його повноваження, як голови сільської ради, закінчилися 03.12.2020 та звільнення з виборної посади мало відбутися відповідно до наведеної вище процедури.

Постановою Богодухівської міської територіальної виборчої комісії Богодухівського району Харківської області від 26.11.2020 скликано першу сесію Богодухівської міської ради 03.12.2020 у приміщенні Богодухівської міської ради.

03.12.2020 набула повноважень Богодухівська міська рада Харківської області VIII скликання, обрана сформованою Богодухівського територіальною громадою до складу якої увійшла розформована Олександрівська селищна громада.

В межах розгляду справи № 520/2481/21 встановлено, що ОСОБА_1 28.12.2020 звернувся до Богодухівської міської ради Харківської області із заявою щодо звільнення з раніше займаної виборної посади голови Олександрівської сільської ради.

16.06.2021 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 520/2481/21 та заяви ОСОБА_1 від 28.12.2020, розпорядженням № 355-к Богодухівської міської ради Харківської області було внесено запис до трудової книжки позивача про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строку повноважень Олександрівського сільського голови Богодухівського району з датою внесення запису - 03 грудня 2020 року.

Після отримання трудової книжки з записом про звільнення 18 червня 2021 року, позивач 29.06.2021 року звернувся з заявою до відповідача з проханням провести з ОСОБА_1 розрахунок за весь час затримки видачі трудової книжки на підставі ст. 47, 116, 117, 235 КЗпП України, а саме: з 03.12.2020 року по 18.06.2021 року, а також виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату, яку він отримував на посаді сільського голови Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області за період з 04.12.2020 року по червень 2021 року, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 118 КЗпП України.

16.07.2021 позивач поштою отримав відповідь Богодухівської міської ради № 02- 15/2945 від 02.07.2021, якою відповідач відмовив у виплаті компенсації за затримку видачі трудової книжки і середнього заробітку, який передбачений положеннями ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ст. 118 КЗпП України.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області щодо відмови позивачу у виплаті компенсації за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним оформленням та видачею трудової книжки та стягнення з відплвідача середнього заробітку сільського голови Олександрівської сільської ради за період з 04.12.2020 року по 18.06.2021 року у сумі 97988 за весь час вимушеного прогулу внаслідок затримки видачі трудової книжки, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача позивача не було своєчасно звільнено з посади голови сільської ради, що призвело до затримки видачі трудової книжки. Зазначив, що відповідач за відсутності законодавчо визначених підстав не видав позивачу трудову книжку в день припинення його повноважень, тобто 03.12.2020, що свідчить про наявність підстав для застосування наслідків відповідальності до відповідача, визначених приписами ч. 5 ст. 235 КЗпП, у вигляді виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Богодухівської міської ради на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за шість місяців, яку він отримував на посаді сільського голови Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області у сумі 90 170,00 грн, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 118 КЗпП України, ч.5 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» вказав, що оскільки відмова у застосуванні гарантій передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих Рад» надійшла до позивача 19.01.2021, а запис про звільнення до трудової книжки було внесено 18.06.2021, у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для виплати позивачу середнього заробітку за шість місяців у зв`язку з неможливістю його працевлаштування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Богодухівської міської ради на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50000 грн суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем під час розгляду справи в чому безпосередньо полягає завдана моральна шкода та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

За приписами ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова, зокрема, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів, видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році відповідно до підпункту 2 цього пункту (пп. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 562-IX від 16.04.2020 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад»).

Таким чином, у разі проведення першої сесії новообраної сільської, селищної, міської ради до набрання чинності Законом, прийнятим Верховною Радою 17.11.2020, повноваження вказаних представницьких органів (сільських, селищних, міських рад) та осіб, які займають виборні посади (сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ, секретарів сільських, селищних, міських рад) припиняються на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 562-IX від 16.04.2020 «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад».

За частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Положеннями ст. 235 КЗпП України визначено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

З аналізу наведених норм слідує, що передбачений ст. 235 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу настає у разі дотримання двох умов, а саме - затримка у видачі трудової та вина власника у такій затримці.

Аналогічний правовий висновок, викладено в постанові Верховного Суду від 20.09.2019 у справі № 734/2604/13-а.

Так, як підтверджено матеріалами справи, рішенням І сесії VІІІ скликання Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області від 23.12.2020 №12-VІІІ розпочато процедуру реорганізації юридичної особи Олександрівської сільської ради, шляхом приєднання до Богодухівської міської ради.

Богодухівською міською радою Богодухівського району Харківської області VIII скликання 03.12.2020 проведена перша сесія, на якій прийнята присяга Богодухівським міським головою ОСОБА_2 .

Таким чином, 03.12.2020 набула повноважень сформована територіальна громада -Богодухівська міська рада Харківської області VІІІ скликання, а розформована територіальна громада - Олександрівська сільська рада - припинила свої повноваження.

Відповідно п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція №58), днем звільнення вважається останній день роботи.

Тобто, враховуючи наведені обставини, з 03.12.2020 ОСОБА_1 як сільський голова Олександрівської сільської ради вважається таким, що припинив свої повноваження, відтак саме ця дата (03.12.2020) є днем звільнення позивача з посади.

У зв`язку з чим, враховуючи наведені вище норми (пп. 4 п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 562) колегія суддів вважає, що саме в останній день своєї роботи, позивач, як сільський голова територіальної громади, яка увійшла до складу відповідної територіальної громади, зокрема, зобов`язаний був видати (як керівник відповідного органу місцевого самоврядування) відповідні розпорядження про звільнення у зв`язку із припиненням повноважень у тому числі і стосовно самого себе (зокрема, для здійснення розрахунку при звільненні).

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Згідно з п. 4 Інструкції № 58 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Абзацом п`ятим пункту 4.1 Інструкції № 58 передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

З аналізу наведених норм слідує, що в останній день роботи власник зобов`язаний видати працівникові його трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у рішенні Харківського окружного адміністративного суду по справі 520/2481/21 був зроблений висновок про те, що саме сільські, селищні ради територіальних громад, які увійшли до складу Богодухівської територіальної громади, у свій останній день роботи мали видати (як керівники відповідних ОМС) розпорядження про звільнення у зв`язку із припиненням повноважень на підставі пп. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» щодо позивача.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що внаслідок протиправної бездіяльності Богодухівської міської ради позивача не було своєчасно звільнено з посади голови сільської ради, що призвело до затримки видачі трудової книжки, адже фактично в рамках розгляду справи № 520/2481/21 було встановлено відсутність бездіяльності Богодухівської міськради та визнано, що саме бездіяльність позивача, як керівника ОМС, призвела до виникнення юридичних наслідків, котрі не могли бути усунуті інакше, ніж у спосіб покладення обов`язку на Богодухівську міську раду переглянути відповідну заяву ОСОБА_1 повторно. Тобто суд поклав такий обов`язок на відповідача лише тому, що це був єдиний ефективний засіб належного захисту прав позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що 03.12.2020 в останній робочий день позивача, саме на нього ж, як голову Олександрівської сільської ради, був покладений обов`язок з видачі трудової книжки самому собі, а тому вина Богодухівської міськради у затримці видачі трудової книжки, передбачена як обов`язкова умова для покладення обов`язку встановленого ст.235 КЗпП України, відсутня.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, позивач в останній день здійснення ним повноважень сільського голови, будучи особою, яка в силу займаної посади мала бути обізнаною із наведеною вище процедурою, яка супроводжує припинення його повноважень за виборною посадою, не вжив жодних передбачених законодавством заходів щодо документального оформлення свого звільнення (видачі відповідного розпорядження) та не забезпечив виконання своїми підлеглими службовими особами обов`язку з своєчасного внесення відповідних записів, зокрема до своєї трудової книжки.

Позивач у відзиві зазначає, що з 03.12.2020 по 18.06.2021 трудова книжка була у сейфі Олександрівської сільської ради, що знаходиться в приміщенні, яке відповідно до рішення І сесії VІІІ скликання № 23- VIII від 23.12.2020 року та рішення IV позачергової сесії VIII скликання від 29.01.2021, разом з усім іншим майном, перейшло до Богодухівської міської ради як до правонаступника всього майна (відповідно до пункту 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), що підтверджується лише показами свідків, допитаних під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Проте, актом приймання-передачі трудових книжок працівників Олександрівської сільської ради від 14.01.2021 підтверджено, що трудову книжку позивача, з невідомих причин, не було передано до Богодухівської міськради, хоча з Журналу обліку руху трудових книжок і вкладок до них Олександрівської сільської ради вбачається, що трудова книжка ОСОБА_1 перебувала на обліку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді сільського голови Олександрівської сільської ради, всупереч наведених вимог п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» не забезпечив передачі всіх трудових книжок працівників Олександрівської сільської ради, а тим паче своєї, до Богодухівської міської ради, що відповідно, виключає наявність у відповідача обов`язку та можливості видачі трудової книжки ОСОБА_1 , зокрема в день його звільнення.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2020 позивач звернувся до Богодухівської міської ради з заявою видати розпорядження про його звільнення та внести відповідний запис до його трудової книжки, на що, як вказано вище, отримав відмову, обґрунтовану відсутністю відповідних повноважень та трудової книжки ОСОБА_1 у розпорядженні міської ради, що також підтверджує невжиття позивачем жодних заходів, спрямованих на дотримання, встановленої законодавством процедури звільнення його з посади.

При цьому, із заявою про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі 520/2481/21 позивач звернувся лише 07.06.2021, а трудова книжка надійшла до Богодухівської міської ради тільки 18.06.2021, як вказує відповідач і не заперечує позивач, саме в цей день був внесений відповідний запис та повернута трудова книжка позивачу.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач в останній день здійснення ним повноважень сільського голови так і після цього не вжив жодних, передбачених законодавством заходів щодо належного оформлення свого звільнення з посади сільського голови, які, зокрема, і повинні були полягати у видачі його трудової книжки, що, з урахуванням наведених вище норм, свідчить про відсутність підстав для стягнення з Богодухівської міськради на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, передбачених приписами ст. 235 КЗпП України.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Богодухівської міськради Богодухівського району Харківської області щодо відмови у виплаті компенсації позивачу за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним оформленням та видачею трудової книжки та стягнення з Богодухівської міськради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку сільського голови Олександрівської сільської ради за період з 04.12.2020 по 18.06.2021 у сумі 97988 грн 00 коп за весь час вимушеного прогулу внаслідок затримки видачі трудової книжки.

На підставі викладеного, враховуючи, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а позивач по справі помер, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/15428/21 прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 315 КАС України, ч. 1 ст. 319 КАС України підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 238, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Богодухівської міської ради Харківської області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2021 по справі № 520/15428/21 в частині задоволення позовних про визнання протиправними дій Богодухівської міськради Богодухівського району Харківської області щодо відмови у виплаті компенсації позивачу за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним оформленням та видачею трудової книжки та стягнення з Богодухівської міськради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку сільського голови Олександрівської сільської ради за період з 04.12.2020 року по 18.06.2021 року у сумі 97988 грн 00 коп за весь час вимушеного прогулу внаслідок затримки видачі трудової книжки та сплаченої суми судового збору у розмірі 1887 грн 88 коп - скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження у справі № 520/15471/2020 в частині задоволення позову - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій