Справа № 640/22469/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №144 від 21 липня 2021 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року адміністративний позов задоволено:

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №144 від 21 липня 2021 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, не доведено обставини справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянтом фактично було викладено лише цитування законодавчих норм щодо спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі апелянт також просив здійснювати розгляд справи за участі його представника.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

23 листопада 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл», в якому позивач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням за вх. К-2150 від 12 квітня 2021 року отримано заяву про порушення законодавства про рекламу від гр. ОСОБА_1 , в якій скаржник просив:

Провести перевірку дотримання законодавства про рекламу під час рекламування ТОВ «Гугл», , АДРЕСА: 04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 25-Б, телефон: НОМЕР_1 в пошуковій системі ГУГЛ строки http://novaberezivka.in.ua.

Встановити вартість наданих послуг з рекламування сторінки http://novaberezivka.in.ua сервісом ГУГЛ, які надані на території України ТОВ «ГУГЛ».

Визнати рекламу строки http://novaberezivka.in.ua недобросовісною у зв`язку із протиправним використанням знаку для товарів і послуг «Нова Березівка».

Притягнути ТОВ «ГУГЛ» до відповідальності.

Посадовою особою Головного управління 07 червня 2021 року складено протокол про порушення законодавства про рекламу щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Гугл» вимог частини першої статті 10 Закону України «Про рекламу», а саме: розповсюджена реклама власником веб-сайту httр://novaberezivka. in.ua/ з використанням зареєстрованого знаку для товарів і послуг без згоди власника свідоцтва на знак для товарів і послуг № 247853 з умовною назвою «Нова Березівка» за допомогою пошукової системи «Google» в мережі інтернет містить ознаки недобросовісної реклами.

За вих. № 06.6/8786 від 07 червня 2021 року на адресу ТОВ «ГУГЛ» була направлена вимога у порядку частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», а саме до 25.06.2021 на електронну та в подальшому поштову адреси надати наступні документи: пояснення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), відомості про власника веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ (ім`я (найменування) власника веб-сайту, місце проживання (перебування) або місцезнаходження, адреса електронної пошти або поштова адреса, якщо власник сайту є юридичною особою - ідентифікаційні дані про реєстрацію юридичної особи у країні місцезнаходження, зокрема в торговельному, банківському, судовому або державному реєстрі, у тому числі реквізити реєстру, реєстраційний номер), договори з рекламодавцем (акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення.

На виконання вказаної вимоги 25 червня 2021 року позивач направив на адресу Головного управління пояснення разом із копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію.

В поясненнях Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» вказало про неможливість надати запитувані документи та інформацію, оскільки:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» не надавало рекламні послуги щодо веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ та не укладало відповідний договір;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» не здійснювало адміністрування веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/, а тому не має інформації щодо власника такого веб-сайту.

Посадовою особою Головного управління 26 червня 2021 року складено протокол про порушення законодавства про рекламу щодо порушення ТОВ «ГУГЛ» вимоги частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», а саме: неподання на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, затвердженого макету реклами, а також документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами власником веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ з використанням зареєстрованого знаку для товарів і послуг без згоди власника свідоцтва на знак для товарів і послуг № 247853 з умовною назвою «Нова Березівка» за допомогою пошукової системи «Google» в мережі інтернет.

У зв`язку з чим за вих. № 06.6/9910 від 29 червня 2021 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» направлена повторна вимога, якою позивача вдруге зобов`язано надати інформацію відповідно до вимог частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» до 16 липня 2021 року.

Також, вказаним листом позивача повідомлено, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» відбудеться 20 липня 2021 року о 15 год 30 хв., у приміщенні Головного управління, за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 25, к. 1.

У відповідь на вказану повторну вимогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» за довіреністю М. Полатайко повторно направив копію пояснень від 25 червня 2021 року на електронну адресу Головного управління , вказану у повторній вимозі.

16 липня 2021 року відповідачем прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, яким було вирішено розпочати розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно рекламодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» у відповідності до вимог пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693.

20 липня 2021 року відбулося засідання за участі представника за довіреністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» Шрам Є.О., що було зафіксовано в протоколі засідання стосовно розгляду справи про порушення законодавства про рекламу № 153 від 20.07.2021 року.

В Протоколі № 153 за результатами розгляду справи було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» проігнорувало вимоги Головного управління щодо надання необхідних документів для здійснення повноважень щодо контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, зокрема інформації про вартість розповсюдженої та/або виготовлення реклами та/або вартість розповсюдження реклами не надано.

За наслідками розгляду справи вирішено зокрема винести на розгляд керівництву Головного управління попередні висновки та матеріали справи для прийняття рішення.

Рішенням №144 від 21 липня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, керуючись статтею 27 Закону України «Про рекламу», за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю, відповідно до вимог частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» на рекламодавця ТОВ «ГУГЛ» накладено штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).

Вважаючи рішення про накладення штрафу протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що позивач у межах своїх повноважень та можливостей надав вичерпну інформацію, яка наявна в останнього щодо здійснення рекламування сайту http://novaberezivka.in.ua/.

Суд першої інстанції вказав про відсутність підстав для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» штрафу за порушення законодавства про рекламу та складення припису про порушення вимог закону про рекламу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Преамбулою Закону України «Про рекламу» (далі Закон) передбачено, що цей Закон визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України (ст.2 Закону Сфера застосування)

Положеннями статті 6 Закону передбачено, що мовою реклами є державна мова.

Об`єкти права інтелектуальної власності у рекламі використовуються мовою, якою їм наданий правовий захист відповідно до законодавства про охорону прав інтелектуальної власності.

Згідно ст.26 Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну бюджетну політику у сфері управління державним боргом та гарантованим державою боргом, - щодо реклами державних цінних паперів; Національний банк України - щодо реклами на ринках фінансових послуг (у тому числі споживчого кредиту), крім фондового ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю. Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Отже, чинним законодавством встановлено, зокрема, обов`язок рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення повноважень щодо контролю на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу,

В свою чергу питання відповідальності за порушення законодавства про рекламу врегульовано приписами статті 27 Закону України «Про рекламу», згідно з якою особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Приписами частини шостої статті 27 вищевказаного Закону передбачено, що за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що за вих. № 06.6/8786 від 07 червня 2021 року на адресу ТОВ «ГУГЛ» була направлена вимога у порядку частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу», а саме до 25.06.2021 на електронну та в подальшому поштову адреси надати наступні документи: пояснення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), відомості про власника веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ (ім`я (найменування) власника веб-сайту, місце проживання (перебування) або місцезнаходження, адреса електронної пошти або поштова адреса, якщо власник сайту є юридичною особою - ідентифікаційні дані про реєстрацію юридичної особи у країні місцезнаходження, зокрема в торговельному, банківському, судовому або державному реєстрі, у тому числі реквізити реєстру, реєстраційний номер), договори з рекламодавцем (акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення.

На виконання вказаної вимоги 25 червня 2021 року позивач направив на адресу Головного управління пояснення разом із копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію, отримання яких відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи зворотнім повідомленям про вручення поштового відправлення та інформацією сервісу відстежень поштових відправлень «Укрпошта» (т. 1 а.с. 23-24).

В поясненнях (т. 1 а.с. 14) Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» вказало про неможливість надати запитувані документи та інформацію, оскільки:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» не надавало рекламні послуги щодо веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ та не укладало відповідний договір;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гугл» не здійснювало адміністрування веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/, а тому не має інформації щодо власника такого веб-сайту.

Додатково позивач також вказав, що, ймовірно, договори щодо реклами були укладені з компанією Google Ireland Limited та вказав адресу вказаної компанії для направлення відповідних запитів.

Тобто, колегія суддів наголошує, що на вимогу контролюючого органу позивач надав всі можливі пояснення щодо запитуваної інформації та вказав, що не володіє останньою, оскільки не надавало рекламні послуги щодо веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ та не укладало відповідний договір, не здійснювало адміністрування веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/.

В той же час оскаржуваним рішенням №144 від 21 липня 2021 року відповідно до вимог частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» на рекламодавця ТОВ «ГУГЛ» накладено штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.) саме за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю.

Апеляційний суд наголошує, що відповідь на запит Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві була надана позивачем, що фактично не заперечується апелянтом.

Фактично, головними доводами апелянта є по суті незгода з тією інформацією та поясненнями, які надали ТОВ «Гугл». Зокрема, апелянт вказує, що «з листа ТОВ «Гугл» від 25.06.2021 вбачається, що надана позивачем відповідь була неналежною, тобто не містила тієї інформації, яка запитувалась, а та інформація, що містилась у листі, не давала змоги встановити дійсні обставини справи та не підкріплювалась жодним доказом».

Колегія суддів в контексті спірних правовідносин зазначає, що твердження про «неналежність» наданої позивачем відповіді є суто суб`єктивним, при цьому, останнє не можу бути підставою для притягнення до відповідальності саме за неподання інформації на запит органу, оскільки остання фактично була надана, однак, відповідач не погоджується з її змістом.

Притягнення до відповідальності на підставі статті 27 Закону України «про рекламу» у зв`язку з ненаданням інформації було б можливим лише у випадку, якби контролюючому органу взагалі не було надано відповідь.

При цьому, заперечуючи суть наданої інформації та пояснень, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надає жодних доказів на підтвердження своєї правової позиції, зокрема, доказів того, що ТОВ «Гугл» дійсно укладався договір про надання рекламних послуг щодо веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/ або ж підтвердження, що позивач володіє інформацією про власника веб-сайту http://novaberezivka.in.ua/.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач як суб`єкт владних повноважень, яким прийнято спірні акти індивідуальної дії, мав довести їх правомірність шляхом надання суду належних, достатніх і допустимих доказів.

В межах даної справи позивачем підтверджено надання відповіді на запит Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві усією наявною в ТОВ «Гугл» інформацією, в той час як відповідачем не доведено ані факту ігнорування та ненадання відповіді на вимогу, ані факту наявності запитуваної інформації в позивача та надання позивачем неправдивих відомостей.

За відсутності вищевказаних доводів, враховуючи належним чином направлену відповідь ТОВ «Гугл» від 25 червня 2021 року на вимогу відповідача, правові підстави для застосування до позивача відповідальності за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю відповідно до вимог частини шостої статті 27 Закону України «Про рекламу» відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог з огляду на недоведення відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятого рішення.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гугл» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна