Справа № 140/5950/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5950/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач - 1), військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі в/ч НОМЕР_2 , відповідач - 2) про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 206,11 грн та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.01.2016 по 31.10.2016, з урахуванням виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2016 по 28.02.2018 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.11.2016 по 28.02.2018; визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не проведення розрахунку при звільненні - невиплату позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 6789,52 грн та зобов`язання виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 6 789,52 грн згідно довідки №7 від 07.02.2022.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 48).

29.11.2022 суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, відповідно до якої позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, та роз`яснено, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву буде залишено без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171, пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

30.11.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та з безпосередньої участі позивача у забезпеченні доставки гуманітарних вантажів з країн Європи до регіонів, де ведуться бойові дії на території України.

Ухвалою суду від 05.12.2022 продовжено розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що заява про поновлення строку звернення до суду підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

24 лютого 2022 року Росія розпочала повномасштабну військову агресію проти України, яка триває дотепер. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX) в Україні введено воєнний стан. Надалі до цього Указу вносилися зміни згідно з Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ) строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб (до 23 серпня 2022 року).

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ (далі - Закон № 2500) строк дії воєнного стану в Україні продовжено строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року та Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352, яким внесено ряд змін до діючого законодавства про працю, зокрема, частину 2 статті 233 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні».

Відтак, внесенням до Кодексу законів про працю України вказаних змін законодавець, виклавши у новій редакції, зокрема, частину 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, увів строки звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати та перебіг місячного строку звернення до суду з даним позовом розпочався 19.07.2022 та закінчився 19.08.2022.

Враховуючи викладене, а також з метою недопущення обмеження права особи на доступ до суду через зміни в законодавстві, зважаючи на звернення позивача до суду 09.09.2022, лише через двадцять днів, з дня закінчення строку звернення до суду, суд вважає, що пропуск строку звернення до суду із даним позовом є незначним.

Крім цього, на думку суду, запровадження воєнного стану на території України, є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Враховуючи вищезазначене, а також незначний термін пропуску позивачем строку звернення до суду після внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352-ІХ від 01.07.2022, змін до діючого законодавства про працю, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 206,11 грн та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.01.2016 по 31.10.2016, з урахуванням виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2016 по 28.02.2018 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.11.2016 по 28.02.2018, суд дійшов висновку, що такий строк підлягає поновленню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 6789,52 грн та зобов`язання виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 6 789,52 грн згідно довідки №7 від 07.02.2022, то такі необхідно залишити без розгляду, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 11.01.20202 № 6 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 12.01.2020.

У позовній заяві представник зазначає, що спір стосовно невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розумінні частини 2 статті 233 КЗпП України охоплюється застосованим у ній визначенням законодавство про оплату праці та відповідно звернення до суду з заявленими вимогами не обмежується будь-яким строком.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд зазначає, що у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, визначено правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно та встановлено, що спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Судова палата, проаналізувавши наведені законодавчі приписи та висновки Конституційного Суду України і Верховного Суду, дійшла до такого.

Зі змісту положень Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, висновується, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

Такі гарантії щодо забезпечення військовослужбовців доречно порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме пунктом 3 частини першої статті 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.

Речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців) та інвентарним майном, яке є власністю військової частини та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення бойового чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця.

Щодо правової природи компенсації за неотримане речове майно, судова палата вважає, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

За змістом статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Частиною другою статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином у цій справі слід визначити правову природу такої компенсації, оскільки як уже зазначено, стаття 116 КЗпП оперує поняттям «всі суми, що належать працівнику», а стаття 117 цього Кодексу передбачає санкцію за невиплату відповідних сум при звільненні.

Чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Отже, компенсація вартості за неотримане речове майно належить до складу належних звільненому працівникові суму розумінні статті 116 КЗпП України.

Враховуючи визначену у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі № 520/7668/20 та від 12 жовтня 2021 року у справі № 380/6200/20.

Відповідно, доводи представника позивача про те, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно при звільненні є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, а тому, згідно статті 233 КЗпП України строк звернення до суду не застосовується є хибною та такою, що не відповідає вимогам процесуального закону та судовій практиці Верховного Суду.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Вказана правова позиція існувала ще до внесення Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352-ІХ від 01.07.2022, яким внесено ряд змін до діючого законодавства про працю.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 11.01.20202 № 6 позивача ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, з 12.01.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2022 представник позивача звернулась з адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_2 для отримання довідки про вартість речового майна, яка була їй надіслана листом від 08.02.2022 № 50/27/3-130.

Натомість, не отримавши грошову компенсацію за неотримане речове майно, позивач звернувся до суду лише 09.09.2022.

Наведене свідчить про пропущення строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, з відповідними позовними вимогами.

Крім цього, суд зазначає, що реалізація позивачем певних дій (звернення до відповідача про отримання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі), не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, не навівши при цьому, поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Частиною 1, 2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 6 789,52 грн згідно довідки №7 від 07.02.2022, тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування приписів КАС України щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та відповідно про залишення позову без розгляду у зазначеній частині позовних вимог на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись частиною третьою статті 123, пунктом 8 частини першої статті 240, частиною п`ятою статті 242, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити частково.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 206,11 грн та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.01.2016 по 31.10.2016, з урахуванням виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2016 по 28.02.2018 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.11.2016 по 28.02.2018 та поновити вказаний строк.

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог про визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України протиправною та зобов`язання військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 6 789,52 грн згідно довідки №7 від 07.02.2022 залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк