Справа № 640/21221/22
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 грудня 2022 року м. Київ №640/21221/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доОкремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 в частині невиплати позивачу грошового забезпечення включно до дня звільнення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 та 2022 роки;

- зобов`язати Окремий-контрольний пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частина НОМЕР_1 нарахувати на виплатити на користь позивача недоплаченого грошового забезпечення включно до дня звільнення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 та 2022 роки;

- визнати протиправною бездіяльність Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 в частині невиплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2022 рік;

- зобов`язати Окремий-контрольний пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частина НОМЕР_1 нарахувати на виплатити на користь позивача недоплачену допомогу на оздоровлення за 2022 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу на день звільнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки з 2012 року по 2022 роки;

- зобов`язати Окремий-контрольний пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки з 2012 по 2022 роки;

- визнати протиправною бездіяльність Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 2012 року по 2022 роки, включно;

- зобов`язати Окремий-контрольний пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 2012 року по 2022 роки, включно;

- визнати протиправними дії Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу додаткової доплати до заробітної плати за роботу в період карантину за період з 2020 року по 2022 роки та зобов`язати Окремий-контрольний пропускний пункт «Київ» Військова частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову доплату до заробітної плати за роботу в період карантину за період з 2020 року по 2022 року;

- визнати протиправною Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні, та зобов`язати нарахувати невиплачену позивачу у день виключення із списків частини (20 січня 2022 року) грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 48857,41 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 щодо не здійснення повного розрахунку при звільненні з військової служби в частині невиплати одноразової грошової допомоги про звільненні;

- зобов`язати Окремий-контрольний пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- стягнути з Окремого-контрольного пропускного пункту «Київ» Військова частина НОМЕР_1 на користь позивача середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільнені, з 21 січня 2022 (перший робочий день після звільнення з військової служби), по заявлених позовних вимог в даному адміністративному позові по день ухвалення рішення у справі, при набранні законної сили.

Згідно з частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно зі статтею 122 КАС України: позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша); для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга).

За змістом наведених норм, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду з позовом становить шість місяців та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому іншими законами України чи КАС України може встановлюватись інший строк.

Спірні відносини стосуються проходження позивачем військової служби, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 4 КАС України відноситься до проходження публічної служби.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду в справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, лише вимоги про стягнення належної заробітної плати не обмежується строком звернення до суду.

Позивачем заявлено наступні вимоги: визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати позивачу грошового забезпечення включно до дня звільнення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 та 2022 роки; визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2022 рік; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу на день звільнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки з 2012 року по 2022 роки; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 2012 року по 2022 роки, включно; визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу додаткової доплати до заробітної плати за роботу в період карантину за період з 2020 року по 2022 роки; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні, та зобов`язати нарахувати невиплачену позивачу у день виключення із списків частини (20 січня 2022 року) грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 48857,41 грн.; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення повного розрахунку при звільненні з військової служби в частині невиплати одноразової грошової допомоги про звільненні.

На думку суду, позивач міг та повинен був дізнатись про протиправність бездіяльності відповідача після отримання місячного грошового забезпечення, тобто у відповідному місяці, коли йому виплачувались кошти протягом 2012-2022 років.

До суду з позовною заявою позивач звернувся засобами поштового зв`язку 02 грудня 2022 року, тобто з пропущенням місячного строку.

Стосовно посилань позивача, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, на запровадження військового стану на території України, суд зауважує, що такий стан запроваджений лише 24 лютого 2022 року, в той же час, даними обставинами позивач намагається поновити строк звернення до суду, який виник задовго до запровадження військового стану.

Більше того, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на порушення строку звернення до суду.

Про це йдеться в постанові КАС ВС у справі №560/15534/21 від 3 листопада 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій навести інші (відмінні) підстави для поновлення строку звернення до суду.

Згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, що також узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною, зокрема, в ухвалі від 24 грудня 2021 року у справі №140/8577/21.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IX з 01 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати <…>.

Тобто, лише вимоги про стягнення заробітної плати звільняються від сплати судового збору. На думку суду, належним способом захисту особи в спорі про стягнення заробітної плати може бути також вимога про зобов`язання виплатити грошове забезпечення за відповідний період.

З урахуванням наведеного правового регулювання, обраного позивачем способу захисту щодо визнання протиправної бездіяльності, заявлення позивачем семи вимог немайнового характеру, які не підлягають звільненню від сплати згідно з пунктом 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», та одну вимогу майнового характеру (однак сума стягнення на визначена), позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7939,20, що складається з наступного: 6946,80 грн. * 7 за немайнові вимоги плюс 992,40 за майнову вимогу без визначення конкретної суми стягнення.

Стосовно прохання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зауважує, що позивачем не додано жодного доказу в підтвердження обставин неможливості сплати судового збору у відповідному розміру при зверненні з позовною заявою до суду.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачеві необхідно подати до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви із зазначенням дати та номера справи, до якої долучити:

заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду;

документ про сплату судового збору в розмірі 7939,20 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 160, 161 КАС України і позивачу належить усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 5, 160, 161, 169, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.І. Шейко