Справа № 212/11532/21
Суддя: Пустовіт О. Г.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, позовом до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.12.2021 № ДЕІ 441* про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 60 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 29.11.2021 до 10.12.2021 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) було проведено у ПРАТ «ЦГЗК» позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України. Предметом перевірки було дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів. За результатами проведеної перевірки було складено акт № 496/4.3(Ц)/21 від 10.12.2021. На підставі акту було складено припис № 496/4.3(Ц)/21 від 15.12.2021, яким зобов`язано позивача усунути виявлені порушення у строк до 31.12.2021.

В результаті проведеного позапланового заходу винесено постанову від 09.12.2021 року №ДЕІ 441* про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 60 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. Підставою для винесення оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності був складений протокол про адміністративне правопорушення №ДЕІ 441* від 09.12.2021, згідно якого, Позивач перебуваючи на посаді головного енергетика ПРАТ «ЦГЗК» вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 42, 44, 49, 110 Водного кодексу України, чим допущено порушення правил ведення первинного обліку кількості вод, що збираються з водних об`єктів і скидаються до них, а саме, Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Скориставшись своїм правом, Позивач 09.12.2021 надав Відповідачу свої заперечення до постанови, які не були враховані Відповідачем, та було складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду від представника позивача адвоката Савельєвої Т.Д. надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, обґрунтовуючи це необхідністю повного та всебічного розгляду справи.

Ухвалою суду від 24.01.2022 вказане клопотання представника позивача було задоволено, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 17.02.2022.

17.02.2022 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив Державної екологічної інспекції України на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач зазначив, що статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено таку підставу проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), як доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

На виконання доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21 Держекоінспекцією України надано доручення від 14.09.2021 № 159 керівникам територіальних та міжрегіональних територіальних органів, яким доручено забезпечити організацію та здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства підприємствами-забруднювачами водних ресурсів (згідно з переліком по областям, що додається). До доручення додано перелік підприємств-забруднювачів водних ресурсів за 2020 рік, в якому по Дніпропетровській області у пункті 6 вказано ПРАТ «ЦГЗК». У період з 29.11.2021 до 10.12.2021 посадовими особами Державної екологічної інспекції Придніпровського округу спільно з посадовими особами Державної екологічної інспекції України відповідно до наказу від 29.10.2021 № 1766 та направлення від 26.11.2021 № 4-1511-22 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ПРАТ «ЦГЗК» щодо дотримання вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів. У направленні від 26.11.2021 № 4-1511-2 підставою проведення позапланового заходу визначено доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 № 39200/1/1-21.

В ході проведення перевірки встановлено, що згідно наданого Звіту про використання води за формою № 2ТП-водгосп (річна) за 2020 рік ПРАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (додаток 1) у таблиці 2 зазначено коди приймачів шахтних вод 20, 81 та 41. Згідно Додатку 1 наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.03.2015 № 78 тип приймача вод з кодом 20 річка, з кодом 81 накопичувач, з кодом 41 водосховище наливне, ставок наливний. Згідно звіту 2-ТП водгосп скид шахтних вод ПРАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» здійснюється у річку (Інгулець) та частково передається до ставка наливного (за визначенням класифікації типу джерела водопостачання і приймача зворотних (стічних) та інших вод Порядку ведення державного обліку водокористування).

Фактичні дані про використання води недостовірно відображаються при складанні статистичної звітності (відповідно до наказу Мінприроди від 16.03.2015 № 78 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку водокористування») в частині напрямків поводження з шахтними водами. Інформація у Дозволі на спеціальне водокористування від 27.06.2018 № 363/ДП/49д-18 не відповідає фактичному стану в частині поводження з шахтними водами.

Вищезазначене є порушенням умов скидання зворотних вод у водні об`єкти, а саме вимог статей 42, 44, 49 Водного кодексу України.

Позивач ( ОСОБА_1 ) на підставі наказу ПРАТ «ЦГЗК» від 29.11.2021 № 1497 (додаток 3) призначений відповідальним за проведення перевірки у сфері водокористування та водовідведення підприємства та займає відповідну посаду Головного енергетика комбінату. На підставі вищевикладеного в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови був визначений як особа винна у вчиненні правопорушення згідно статті 60 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та Постанова були складені в ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) після надання відповідальної особи та надання всіх необхідних даних для складання документів по справі про адміністративне правопорушення.

Державна екологічна інспекція України не погоджується із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 (далі Позивач), вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

22.02.2022 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій, позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість заперечень, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. Позивач вважає, що відповідачем було порушено процедуру призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю), визначену Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому докази, на підставі яких складено акт перевірки та припис № 496/4.3(Ц)/21 від 15.12.2021, відповідачем отримано з порушенням порядку, встановленого зазначеним Законом.

Позивач вважає пункт 1 припису № 496/4.3(Ц)/21 від 15.12.2021 необґрунтованим, протиправним, виданим відповідачем з перевищенням повноважень. ПРАТ «ЦГЗК» заперечує проти акту та припису у повному обсязі з підстав порушення процедурних норм при проведенні перевірки, а саме процедури її призначення, оскільки направлення Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 4-1511-22 від 26.11.2021 на проведення вказаного позапланового заходу державного нагляду (контролю) не містить посилання, якою з передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також Закон № 877-V) підстав керувався орган контролю. Доручення Прем`єр-міністра України № 39200/1/1-21 від 07.09.2021, яке визначено однією з підстав проведення перевірки, не містить підстав, передбачених абзацами 7, 11 статті 6 Закону № 877-V, та вказівки на перевірку саме ПРАТ «ЦГЗК» і термінів виконання доручення. Направлення не містить питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого позапланового заходу. Зазначені у направленні як окрема підстава здійснення позапланового заходу Доручення Державної екологічної інспекції України № 159 від 14.09.2021 та № 193 від 24.11.2021, не передбачено частиною першою статті 6 Закону № 877-V як підстави його здійснення. Позивач вважає, що позапланову перевірку ПРАТ «ЦГЗК» було проведено відповідачем за відсутності підстав, передбачених ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Пункт 1 припису № 496/4.3(Ц)/21 від 15.12.2021, який оскаржується позивачем, носить загальний, декларативний характер, не конкретизує суті виявлених порушень, які підлягають усуненню до 31.12.2021 та не визначає шлях їх усунення. При обґрунтуванні цього пункту припису відповідач обмежився посиланням на статті 42, 44, 49 Водного кодексу України, які носять загальний характер, та на Порядок ведення державного обліку водокористування, затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 78 від 16.03.2015, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.04.2015 за № 382/26827. Актом перевірки не виявлено та у приписі не наведено порушень позивачем забезпечення повноти та достовірності інформації в процесі збирання та обробки даних для складання статистичної звітності в частині напрямків поводження з шахтними водами, а також кількісних і якісних показників, які начебто призвели до недостовірності фактичних даних щодо використання води при складанні статистичної звітності. ПРАТ «ЦГЗК» щорічно подає звіти за формою 2ТП-водгосп (річна) до Державного агентства водних ресурсів. Такий звіт за 2020 рік було прийнято до обліку Дерржводагентством без зауважень, що підтверджує достовірність відображення даних у річному звіті та відсутність порушень правил ведення первинного обліку кількості вод, що збираються з водних об`єктів і скидаються до них. Позивач вважає позапланову перевірку ПРАТ «ЦГЗК» на підставі Направлення Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 4-1511-22 від 26.11.2021 неправомірною, незаконною, необґрунтованою, тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.12.2021 № ДЕІ 441* в оскаржуваній частині.

Повноваження Держекоінспекції полягають у перевірці подання підприємством звіту щодо використання води, а повноваження Держводагентства у проведенні аналізу достовірності звітних даних на підставі наданих водокористувачами даних первинного обліку водокористування. Разом з тим, під час проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на підставі направлення від 26.11.2021 № 4-1511-22 здійснювалась перевірка правильності заповнення звіту форми 2ТП-водгосп (річна). Відповідач в акті перевірки та відзиві на позов посилається на те, що інформація у дозволі на спеціальне водокористування від 27.06.2018 № 363/ДП/49д-18 не відповідає фактичному стану в частині поводження з шахтними водами, однак доказів на підтвердження цієї обставини не надав. Крім того, зазначений дозвіл виданий іншому підприємству. Під час перевірки для огляду було надано дозвіл на спеціальне водокористування № 628/ДП/49д від 30.08.2019, виданий позивачу - ПРАТ «ЦГЗК», відповідно до якого шахтна вода ш. Гігант-Глибока в обсязі 3258 тис. м куб/рік передається іншому водокористувачу - ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» у ставок накопичувач балки Свистунова на тимчасову акумуляцію з подальшим скидом у р. Інгулець в межах м. Кривий Ріг. Басейн р. Інгулець, район р. Дніпро. Ці дані відповідають фактичному стану в частині поводження з шахтними водами. Відповідач не зазначає про порушення пунктів дозволу на спеціальне водокористування № 628/ДП/49д від 30.08.2019, виданого ПРАТ «ЦГЗК», посилається на те, що ПРАТ «ЦГЗК» передає шахтні води ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ», у якого відсутній дозвіл на спецводокористування. Однак ПРАТ «ЦГЗК» не може нести відповідальність за відсутність спеціального дозволу у контрагента, з яким укладено договір, - ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ». З огляду на викладене, на думку позивача, відповідачем не спростовано викладених у позовній заяві доводів щодо протиправності постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.12.2021 № ДЕІ 441* про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 60 КУпАП.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань від нього не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Інших заяв та клопотань не подано.

Суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні строки були реалізовані права на подання відповідних процесуальних документів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 242-1 КУпАП передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, частиною першою статті 52 , статтями 53, 53-1, 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1, 79, 79-2, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 242-1 КУпАП від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Судом встановлено, що старшим державним інспектором України з охорони навколишнього середовища Скакальським О.М. 09.12.2021 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №ДЕІ 441*, відповідно до якого під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПРАТ «ЦГЗК», згідно доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 №39200/1/1-21 та наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 25.11.2021 № 1916. Виявлено порушення правил ведення первинного обліку кількості вод, що збираються з водних об`єктів і складаються до них та визначення якості вод, що складається, а саме при складенні звіту з використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2020 рік. У таблиці 2 звіту зазначено коди приймачів шахтних вод 20 та 81. Згідно додатку 1 наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.03.2015 №78, тип приймача вод з кодом 20 річка, з кодом 81 накопичувач. Фактичні дані про використання води не достовірно відображені при складанні статистичної звітності за 2020 рік в частині напрямків поводження з шахтними водами, що є порушенням ст.ст. 42, 44, 49, 100 Водного кодексу України.

ОСОБА_1 до вказаного протоколу надано письмові пояснення, в яких він не погоджується з протоколом, оскільки згідно вимог порядку ведення державного обліку водокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.03.2015 №78, на основі даних первинного обліку водокористування та водовідведення, було сформовано звіт про використання води за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2020 рік. Звіт в установлені законом терміни ним подано на розгляд та узгодження до Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, на який покладено зобов`язання приймати звіти та перевіряти їх достовірність. Звіт було прийнято. При цьому у Положенні про державну екоінспекцію Придніпровського округу дана функція/обов`язок відсутній. Прийняттям звіту до обліку Державного агентства водних ресурсів було фактично підтверджено достовірність відображення даних у річному звіті. В іншому випадку звіт не приймається. При здійсненні перевірки вимог природоохоронного законодавства на підставі Направлення Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) № 4-1511-22 від 26.11.2021 здійснювалась перевірка правильності заповнення Звіту форми 2ТП-водгосп (річна), а отже, існує дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю).Враховуючи наведене, у Відповідача немає повноважень на перевірку достовірності даних на підставі наданих ПРАТ «ЦГЗК» даних первинного обліку водокористування до Держводагенства.

Старший державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища Скакальський О.М.., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 09.12.2022 №ДЕІ 441*, виніс 09.12.2022 постанову про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення за ст. 60 КУпАП у виді штрафу у розмірі 136,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, в ході проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПРАТ «ЦГЗК» (згідно доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 №39200/1/1-21 та наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 25.11.2021 №1916) встановлено порушення правил ведення первинного обліку кількості вод, що збираються з водних об`єктів і скидаються до них, та визначення якості вод, що скидаються, а саме при складанні «Звіту з використання води» за формою №2ТП-водгосп (річна) за 2020 рік: у таблиці 2 звіту зазначено коди приймачів шахтних вод 20 та 81. Згідно додатку 1 наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.03.2015 №78, тип приймача води з кодом 20 річка, з кодом 81 накопичувач. Відповідно до дозволу на спеціальне водокористування від 30.08.2019 № 628/дп/49Д-19 шахтні води від шахт ПРАТ «ЦГЗК» передаються на акумуляцію у хвостосховище ПрАТ «ПІВНГЗК» (шахта Орджонікідзе) і ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» (балка Свистунова з подальшим скидом в р. Інгулець (шахта «Гігант-Глибока»). У розділі: назва, тип та код приймача зворотніх (стічних) вод або водокористувача, до систем якого скидаються зворотні (стічні) води, вказано: інший водокористувач. У ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, а саме на приймання зворотніх (стічних) вод та на скид у р. Інгулець у межах м. Кривий Ріг (басейн р. Інгулець, район річкового басейну р. Дніпро). Фактичні дані про використання води недостовірно відображаються при складанні статистичної звітності (відповідно до наказу Мінприроди від 16.03.2015 № 78 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку водокористування») в частині напрямків поводження з шахтними водами. Інформація у Дозволі на спеціальне водокористування від 27.06.2018 № 363/ДП/49д-18 не відповідає фактичному стану в частині поводження з шахтними водами.

Відповідач посилається на ту обставину, що інформація у Дозволі на спеціальне водокористування від 27.06.2018 № 363/ДП/49д-18 не відповідає фактичному стану в частині поводження з шахтними водами. Разом з тим, як зазначає позивач, дозвіл від 27.06.2018 № 363/ДП/49д-18 не є таким, що виданий ПРАТ «ЦГЗК». Під час перевірки для огляду було надано дозвіл на спеціальне водокористування № 628/ДП/49д від 30.08.2019, виданий позивачу - ПРАТ «ЦГЗК».

Відповідно до пункту 7 «Фактичне місце здійснення діяльності (водовідведення)» дозволу на спеціальне водокористування № 628/ДП/49д від 30.08.2019 шахтна вода ш. Гігант-Глибока в обсязі 3258 тис. м куб/рік передається іншому водокористувачу - ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» () у ставок накопичувач балки Свистунова на тимчасову акумуляцію з подальшим скидом у р. Інгулець в межах м. Кривий Ріг. Басейн р. Інгулець, район басейну р. Дніпро. Назва, тип та код приймача зворотних (стічних) вод або водокористувача, до систем водовідведення якого скидаються зворотні (стічні) води: інший водокористувач ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ». Строк дії дозволу: з 30.08.2019 до 30.08.2024.

28.01.2014 між ДП «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ» (виконавцем) і ПРАТ «ЦГЗК» (замовником) було укладено договір про надання послуг № 925/165-71/04, до якого у подальшому вносили зміни на підставі додаткових угод, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з транзиту через хвостосховище (ЦЗФ шахти Гігант), прийому і тимчасової акумуляції шахтної води замовника в ставок-накопичувач шахтних вод у балці Свистуново та проведення її скиду шляхом відкачування в річку Інгулець.

Копія постанови отримана ОСОБА_1 09.12.2021 особисто.

Частиною першою статті 60 КУпАП визначена відповідальність за забір води з порушенням планів водокористування, самовільне проведення гідротехнічних робіт, безгосподарне використання води (добутої або відведеної з водних об`єктів), порушення правил ведення первинного обліку кількості вод, що забираються з водних об`єктів і скидаються до них, та визначення якості вод, що скидаються, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що також не заперечується сторонами, на підставі посадової інструкції від 22.06.2016, затвердженої посадовими особами ПРАТ «ЦГЗК», ОСОБА_1 не є відповідальною посадовою особою, як головний енергетик не має обов`язку щодо складання спірного звіту за використання води за формою №2-ТП водгосп (річна).

Отже Позивач, не є суб`єктом правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі N 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові про адміністративне правопорушення від 09.12.2021 р. N ДЕІ 441* старший державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища Скакальський О.М. не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винуватості Позивача в його вчиненні.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, за змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Старшим державним інспектором не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета правопорушення, що, в свою чергу, виключає наявність всіх необхідних складових для утворення складу адміністративних правопорушень, що ставляться Позивачу у провину. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному становищі порівняно з суб`єктом владних повноважень.

Згідно доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 №39200/1/1-21 та наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 25.11.2021 № 1916 у період з 29 листопада по 10 грудня 2021 року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу та представниками Держекоінспекції України проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ПРАТ «ЦГЗК».

Як вбачається зі змісту постанови № 441* від 09.12.2021, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стали порушення, виявлені в ході проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПРАТ «ЦГЗК».

Постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції України Скакальського О.М. від 09.12.2021 №441*, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 60 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 136,00 грн.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом, відповідно до ст.254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Затверджена Наказом Міністерства охорони природнього середовища України від 05 липня 2004 року № 264 Інструкція з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, встановлює порядок складання протоколу та необхідні дані, які вносяться до нього та є обов`язковими складовими, що в наступному служить для законного та правильного накладення адміністративного стягнення на винну особу (розділ II Інструкції).

Так, відповідно до пункту 2.4, пункту 2.8 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, при складанні Протоколу вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії. У Протоколі обов`язково зазначаються: дата і місце його складання (число, місяць і рік складання Протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала Протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб); паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім`я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є. У Протоколі може зазначатися як домашня адреса, так і адреса службової особи або контактний телефон, за яким їх можна викликати; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об`єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра Протоколу. При складанні Протоколу слід чітко та розбірливо викладати всі відомості, передбачені формою Протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом виявленого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо.

Частиною 1 статті 277 КУпАП та пунктом 3.2. Інструкції встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог сатті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Адміністративне правопорушення, передбачене статтею 60 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.

Тобто, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 60 КУпАП, одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірним та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.268 КУпАП.

Так, відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дотримання наведених правил є передумовою належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порядку передбаченому КУпАП.

09.12.2021 державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення вчинене Позивачем, в якому вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16-00 год 09.12.2021.

При цьому, того ж дня 09.12.2021 державним інспектором складено постанову про накладення адміністративного стягнення на Позивача №ДЕІ 441*.

Постанова та протокол були винесені у вкрай стислий термін - протягом одного дня, що унеможливило вчинення Позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі (збір та підготовка доказів, залучення захисника, перекладача тощо).

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

- особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

- вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

- вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

- вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

- адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до вимог частини 2, 3 статті 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вказані порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності є суттєвими, оскільки фактично обмежили позивача повноцінно приймати участь у розгляді адміністративної справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою.

Частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №638/13927/16-а.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, порушено порядок розгляду та вирішення справи, притягнуто позивача до адміністративної відповідальності поза межами строків, встановлених статтею 38 КУпАП.

Також суд зазначає, що Державна екологічна інспекція України здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за додержанням підприємствами, установами та організаціями вимог законодавства про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів щодо ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів (п.п. «в» п.п. 2 п. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ № 275 від 19.04.2017).

Положенням про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 20.08.2014 передбачено, що Державне агентство водних ресурсів України (Держводагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів (п. 1 Положення).

Держводагентство аналізує та узагальнює звіти водокористувачів щодо використання водних ресурсів, перевіряє їх достовірність (п.п. 10 п. 4 Положення). Держводагентство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Порядком ведення державного обліку водокористування, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 16.03.2015 № 78, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.04.2015 за № 382/26827 (далі також Порядок № 78), передбачено, що організація ведення державного обліку водокористування здійснюється Держводагентством. Державний облік водокористування здійснюється шляхом подання водокористувачами звітів про використання води за формою звітності № 2ТП-водгосп (річна) (далі - Звіт) в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг «Портал Дія» або Портал електронних послуг Державного агентства водних ресурсів України (пункт 1.3 розділу І Порядку № 78).

ПРАТ «ЦГЗК» листом від 01.02.2022 вих. № 27/007 звернулось до регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області про надання роз`яснень щодо заповнення таблиці 2 Звіту про використання води заформою №2-ТП-водгосп (річна) в частині поводження з шахтними водами.

18.02.2022 за вих. № 330/02-22 регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області у відповідь на зазначений лист було повідомлено, зокрема, що ПРАТ «ЦГЗК» є водокористувачем, який безпосередньо здійснює відкачку шахтних вод для безпечного видобутку руди та здійснює скид цих вод через буферну балку Свистунова в р. Інгулець. Тому при заповненні таблиці 2 Звіту про використання води заформою №2-ТП-водгосп (річна) ПРАТ «ЦГЗК», скид води, забраної при видобуванні корисних копалин (шахтно-кар`єрної) під кодом ШР, має відображатись двома рядками: код типу приймача 81 (накопичувачі) скид у накопичувач балки Свистуново ДП «Кривбасшахтозакриття» для обсягів води, які залишились у накопичувачі та не були скинуті в р. Інгулець, згідно з фактичними показниками первинного обліку ПРАТ «ЦГЗК»; код типу приймача зворотних вод 20 (річка) скид з накопичувача балки Свистуново ДП «Кривбасшахтозакриття» в р. Інгулець згідно з Регламентом.

Відповідно до п. 1.7 розділу І Порядку № 78 звіт складається на основі даних первинного обліку водокористування згідно з показниками засобів вимірювальної техніки, результатів вимірювань показників якості води (не менше ніж один раз на квартал), які подаються до організацій, що належать до сфери управління Держводагентства, разом зі Звітом.

Звітним періодом є календарний рік. Водокористувачі, зазначені у пункті 1.5 цього розділу, не пізніше 01 лютого наступного за звітним року подають Звіти до організацій, що належать до сфери управління Держводагентства (п. 1.9 розділу І Порядку № 78).

Згідно з п. 1.15 розділу І Порядку № 78 аналіз достовірності звітних даних здійснюється на підставі наданих водокористувачами даних первинного обліку водокористування та результатів хімічних аналізів води, дозволів на спеціальне водокористування, а також нормативних розрахунків водокористування та водовідведення.

Вказані нормативно-правові акти передбачають, що забезпечення контролю за достовірністю даних, на основі яких складається звіт про використання води за формою звітності № 2ТП-водгосп (річна) ПРАТ «ЦГЗК» належить до повноважень органів Держводагентства, а не відповідача.

Отже, Державна екологічна інспекція України здійснює державний нагляд (контроль) за поданням відповідним органам звітів про використання води, тоді як контроль за достовірністю звітних даних належить до повноважень органів Держводагентства.

Вищевикладені обставини свідчать про відсутність законних підстав для складення постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.12.2021 № ДЕІ 441* про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 60 КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом(ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка ґрунтується на поясненнях особи, щодо якої складено постанову, а саме ОСОБА_1 .

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Стороною відповідача не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 60 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій з прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею.

Суд зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з наведеного, постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.12.2021 № ДЕІ 441* про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 60 КУпАП, тому суд дійшов висновку про його протиправність та наявність підстав для його скасування.

Беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 72-74, 76, 139, 286 КАСУ, ст.ст. 7, 9, 204-2, 268, 280, 287 КУпАП, суд , -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову від 09.12.2021 року №ДЕІ 441* про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 60 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 60 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.12.2022р.

Суддя: О. Г. Пустовіт