Справа № 160/7851/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7851/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Поспєлової А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року (головуючий суддя Кальник В.В.) у справі №160/7851/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області № 59 від 28.02.2022 року (з кадрових питань (особового складу)) в частині направлення старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28 лютого 2022 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області №199 від 10.05.2022 року (з кадрових питань (особового складу)) згідно якого внесені зміни до параграфу 2 наказу начальника ГУ ДСНС України у Дніпропетровської області з кадрових питань (особового складу)) від 28 лютого 2022 року №59 стосовно, зокрема, старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , та викладено в наступній редакції: «Згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу ЗВІЛЬНИТИ ЗІ СЛУЖБИ цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 12 (в інших випадках, передбачених законом);

- поновити ОСОБА_1 на посаді водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Г оловного управління ДСНС України у Дніпропетровській області з 28 лютого 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України

у Дніпропетровській області видати наказ (розпорядження) про увільнення старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 з 28 лютого 2022 року від виконання обов`язків, передбачених контрактом від 27 квітня 2020 року №222/20 про проходження служби цивільного захисту, та збереження за ним місця роботи (служби), посади і середнього заробітку відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що згідно з контрактом про проходження служби цивільного захисту від 27 квітня 2020 року між Головним управлінням ДСНС України у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 , останній до 03.03.2022 року в званні старшого сержанту служби цивільного захисту проходив службу в органах ДСНС на посаді водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області. З 03.03.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, позивач був мобілізований для проходження військової служби під час особливого періоду, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 . Наразі позивач перебуває в лавах ВСУ на посаді командира відділення. 18.05.2022 року на поштову адресу позивача надійшов наказ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області №199 від 10.05.2022 року (з кадрових питань (особового складу), згідно з яким були внесені зміни до параграфу 2 наказу начальника ГУ ДСНС України у Дніпропетровської області з кадрових питань (особового складу) від 28 лютого 2022 року №59 стосовно, зокрема, старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , та наказ викладено в наступній редакції: «Згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу ЗВІЛЬНИТИ ЗІ СЛУЖБИ цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 12 (в інших випадках, передбачених законом)». Відповідно до витягу з наказу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області №59 від 28.02.2022 року та Контракту №222/20 від 27.04.2020 року про проходження позивачем служби цивільного захисту, відповідачем в одноособовому порядку 28.02.2022 року ухвалено рішення у вигляді наказу з кадрових питань (особового складу) про направлення позивача у розпорядження іншого органу державної влади. Позивач вважав, що накази Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області № 59 від 28.02.2022 року та №199 від 10.05.2022 року є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки, жодна норма чинного законодавства України не передбачає такої підстави для розірвання контракту та звільнення зі служби цивільного захисту як призов на військову службу по мобілізації під час особливого періоду. Крім того, винесення наказу про звільнення шляхом внесення змін до попередньо винесеного наказу про направлення у розпорядження взагалі не передбачено чинними нормами законодавства та грубо порушує порядок звільнення, визначений як загальними нормами КЗпП України, Кодексом цивільного захисту, так і спеціальними нормами Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593. На думку позивача, відповідач повинен був увільнити його від виконання трудових обов`язків відповідно до ст. 119 КЗпП, а не звільняти на підставі п. 12 ст. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу згідно з оскаржуваним наказом від 10.05.2022 №199.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області № 59 від 28.02.2022 року;

визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області №199 від 10.05.2022 року;

поновлено ОСОБА_1 на посаді водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області з 28 лютого 2022 року;

зобов`язано Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області вирішити питання щодо видачі наказу (розпорядження) про увільнення старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 від виконання обов`язків, передбачених контрактом від 24.02.2020 року №222/20 про проходження служби цивільного захисту, та збереження за ним місця роботи (служби), посади і середнього заробітку відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України, з 28 лютого 2022 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з встановлених обставин справи, які свідчать про те, що позивач був мобілізований для проходження військової служби під час особливого періоду. Суд вказав на те, що за громадянами, призваними на строкову військову службу, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності, що передбачено положеннями ст..119 КЗпП України. При цьому, суд зазначив те, що оскільки проходження служби за контрактом є формою реалізації особою свого права на працю, то положення ст..119 КЗпП України підлягають застосуванню і у випадках проходження служби на підставі контракту. Суд також вказав на те, що положення ст..119 КЗпП України передбачають увільнення працівника від виконання трудових обов`язків на час мобілізації, у зв`язку з чим відповідач мав обов`язок вирішити питання про увільнення позивача від виконання обов`язків, а не звільняти його зі служби.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував причини та підстави мобілізації позивача, який, за позицією відповідача, мобілізації не підлягав, оскільки проходив службу в ДСНС. З цього приводу відповідач також вказує на те, що призов на військову службу під час мобілізації може здійснюватися тільки після звільнення з ДСНС. Відповідач також вказує на безпідставність застосування судом першої інстанції положень ст..119 КЗпП України, оскільки служба в ДСНС врегульована спеціальним законодавством, яким, зокрема, визначено підстави для розірвання укладеного контракту. При цьому, як зазначає відповідач, спеціальним законодавством, на відміну від КЗпП України, не передбачено можливості увільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання своїх обов`язків під час мобілізації. За позицією відповідача лише після звільнення позивача зі служби в ДСНС наявні правові підстави для взяття останнього на військовий облік та подальшу мобілізацію, що, виходячи із специфіки служби в ДСНС і обумовило звільнення позивача зі служби.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 03.04.2017 позивач був взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 , як переселенець, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.04.2017 № 545. Також, взяття ОСОБА_1 на військовий облік підтверджується відміткою у військовому квитку Серії НОМЕР_2 .

26.04.2017 року між позивачем і ДСНС, в особі начальника Головного управління, було укладено Контракт № 712/17 про проходження служби цивільного захисту.

Після укладення з ОСОБА_1 . Контракту 26.04.2017 року видано наказ Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області № 196 (з кадрових питань (особового складу) тривалого зберігання) про прийняття його на службу цивільного захисту і призначення на посаду водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області відповідно до Положення про проходження служби № 593 та присвоєно спеціальне звання - сержант служби цивільного захисту.

Позивач був призначений на посаду, передбачену Штатом № 04/171 Аварійно- рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДСНС України від 03.04.2017р. № 192.

27.04.2017 ОСОБА_1 прийняв присягу служби цивільного захисту, відповідно до ст. 108 КЦЗ України.

Наказом Головного управління від 18.03.2020 року №93 на підставі нового Контракту № 222/20 від 24.02.2020 року старшему сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 було продовжено строк служби цивільного захисту терміном на три роки на посаді водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області.

Згідно повістки про відправлення та повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача призвано на військову службу з 28.02.2022

28.02.2022 року відповідачем видано наказ (з кадрових питань (особового складу)) №59, яким старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області направлено у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28 лютого 2022 року. Також на виконання цього наказу позивачу під підпис видано військовий квиток про що зроблено запис на першому аркуші послужного списку та припис про необіхідність прибути у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 28.02.2022 року.

Наказом від 03.03.2022 року № 9 команддира військової частини № НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) визначено: «Зарахувати в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення:

молодшого сержанта запасу ОСОБА_2 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 із ІНФОРМАЦІЯ_4 і призначити на посаду командира 2-го відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону (ВОС - 100182П), з « 03» березня 2022 року.

Уважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою « 03» березня 2022 року та встановити посадовий оклад у розмірі 3170 гривень 9 тарифним розрядом.

Згідно з наказом МВС України від 15.03.2018 № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільнені військовослужбовців Національної гвардії України та іншим особам», установити та виплачувати з « 03» березня 2022 року надбавку за особливості проходження служби в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Вислуга років на « 03» березня 2022 року становить: час служби в календарному обчисленні - 06 рік 11 місяців 00 днів. Підстава: рапорт сержанта ОСОБА_1 ».

Наказом Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 10.05.2022 року №199 (з кадрових питань (особового складу)) внесено зміни до параграфу 2 наказу начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровської області (з кадрових питань (особового складу)) від 28 лютого 2022 року №59 стосовно старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , викладено в наступній редакції: «Згідно з Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу ЗВІЛЬНИТИ ЗІ СЛУЖБИ цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 12 (в інших випадках, передбачених законом)…».

Вважаючи звільнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області України протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КЦЗ України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 103 КЦЗ України передбачено, що з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту укладається контракт про проходження служби цивільного захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 103 КЦЗ України, контракт щодо проходження служби цивільного захисту укладається з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту на строк від трьох до п`яти років.

Частиною 4 ст. 103 КЦЗ України визначено, що форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення).

Пунктом 45 Положення передбачено, що контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Пунктом 176 Положення визначено підстави для припинення (розірвання) контракту про проходження служби цивільного захисту.

Таким чином, спеціальним законодавством, яким врегульовано порядок проходження служби в ДСНС, визначено як підстави для укладення контракту на проходження служби так і підстави для припинення такого контракту.

Відповідно до п. п. 12 п. 176 Положення, який визначено підствою для звільнення позивача у спірному випадку, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту в інших випадках, передбачених законом.

Отже, вказаною нормою спеціального законодавства передбачено те, що у випадку розірвання (припинення) контракту з вказаних підстав, така підстава має бути прямо передбачена законом.

Жодним законом не передбачена така підстава для розірвання (припинення) контракту як призов на військову службу у зв`язку з мобілізації під час особливого періоду.

Таким чином, оскільки відповідачем в оскаржуваному наказі не наведено законодавчо визначену підставу для звільнення позивача із служби, то звільнення позивача не можливо визнати правомірним.

Крім цього, слід зазначити те, що винесення 10 травня 2022 року наказу №199 про звільнення позивача із служби, шляхом внесення змін до наказу №59 від 28.02.2022, фактично є рішенням про надання такому наказу зворотної дії в часі. Тобто, у такому випадку позивач буде вважатися фактично звільненим з 28.02.2022 хоча рішення про звільнення до 10.05.2022 відповідачем прийнято не було. Отже, таке рішення відповідача суперечить загально визнаній доктрині про те, що акт індивідуально-правової дії не може мати зворотної дії в часі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ №199 від 10.05.2022, в частині що стосується позивача, не можливо визнати правомірним, що є підставою для його скасування.

Щодо наказу №59 від 28.02.2022, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як зазначено вище, вказаним наказом вирішено: старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту групи радіаційного, хімічного та біологічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області направити у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з 28 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 90 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593, направлення осіб рядового і начальницького складу для подальшого проходження служби з виключенням з кадрів ДСНС здійснюється на підставі клопотань керівників відповідних органів державної влади.

Отже, підставою для направлення позивача до іншого органу державної влади ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має бути відповідне клопотання саме цього органу.

Оскільки такого клопотання від ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідача не надходило, то останнім безпідставно винесено наказ №59 від 28.02.2022.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо неправомірності наказу №59 від 28.02.2022, в частині що стосується позивача.

Щодо задоволених судом першої інстанції вимог про зобов`язання відповідача вирішити питання щодо видачі наказу (розпорядження) про увільнення позивача від виконання обов`язків, передбачених контрактом від 24.02.2020 року №222/20 про проходження служби цивільного захисту, та збереження за ним місця роботи (служби), посади і середнього заробітку відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України, з 28 лютого 2022 року.

Так, задовольняючи позов, в цій частині заявлених вимог, суд першої інстанції посилався на положення ст..119 КЗпП України.

Згідно з частиною 1 та 2 ст. 119 КЗпП України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу", «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Частиною 3 ст. 119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

На час виникнення спірних відносин між сторонами та ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, положення ст..119 КЗпП України не містили виключень щодо того, що гарантії, визначені у частині третій цієї статті, не поширюються на осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту. Лише внесені до ст..119 КЗпП України зміни, які набули чинності 27.07.2022, передбачали такі виключення.

В той же час, застосувавши положення ст..119 КЗпП України до спірних відносин, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вказані положення наведеної норми права не передбачали обов`язку роботодавця приймати накази (розпорядження) про увільнення осіб від виконання трудових обов`язків у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, покладення на відповідача обов`язків, які не передбачені законом, є безпідставним.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо задоволення позову в цій частині заявлених вимог.

Вказані обставини є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вирішити питання щодо видачі наказу (розпорядження) про увільнення позивача від виконання обов`язків, передбачених контрактом від 24.02.2020 року №222/20 про проходження служби цивільного захисту, та збереження за ним місця роботи (служби), посади і середнього заробітку відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України, з 28 лютого 2022 року.

Крім цього, рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів №59 та №199, підлягає зміні, оскільки вказані накази відповідача судом скасовано в повному обсязі, але ці накази стосувалися не лише позивача. а й інший службових осіб служби цивільного захисту.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі №160/7851/22, в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області вирішити питання щодо видачі наказу (розпорядження) про увільнення старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 від виконання обов`язків, передбачених контрактом від 24.02.2020 року №222/20 про проходження служби цивільного захисту, та збереження за ним місця роботи (служби), посади і середнього заробітку відповідно до статті 119 Кодексу законів про працю України, з 28 лютого 2022 року скасувати та в цій частині заявлених вимог прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі №160/7851/22, в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області № 59 від 28.02.2022 року та наказу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області №199 від 10.05.2022 року змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області № 59 від 28.02.2022 року, в частині що стосується ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області №199 від 10.05.2022 року, в частині що стосується ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року у справі №160/7851/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 06.12.2022

Повний текст виготовлено 07.12.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк