Справа № 160/12643/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
19 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить, в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 28.09.2022 року, просить:
- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні розміру пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів до спеціального та пільгового стажу у ДП «Шахта ім. М.С. Сургуя» в якості елекстрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року;
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи у ДП «Шахта ім.М.С.Сургуя» в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті з 01.09.2010 року по 31.12.2010 р. та з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року;
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області почислити ОСОБА_1 розмір пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", абз.З ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зробити перерахунок та виплату пенсії з 02.01.2022 року.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 1 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На звернення за заявою про обчислення пенсії відповідно до норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області відмовлено у такому обчисленні пенсії у зв`язку з відсутністю 15 років підземного стажу, оскільки період роботи про Списку № 1 становить 14 років 03 місяці 29 днів, через не зарахування періодів роботи, з чим позивач не погоджується.
З урахуванням викладеного, позивач просить визнати протиправною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язати відповідача зарахувати спірний період роботи та призначити пенсію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останнім зазначено, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.01.2022 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, обчислену відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
08.02.2022 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з питанням про обчислення стажу. Відповідь на звернення позивача надано головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, тому головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало звернення позивача про обчислення пільгового стажу по суті та не приймало рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, та в подальшому позбавлено технічної можливості в подальшому виконати рішення суду. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 , яка наявна в матеріалах справи.
З матеріалів справи та з копії пенсійної справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в головну управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 02.01.2022 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, обчислену відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
08.02.2022 року звернувся до відповідача з заявою щодо обчислення розміру пенсії та пільгового стажу роботи з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте, відповіді не отримав.
16.06.2022 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою щодо обчислення розміру пенсії та пільгового стажу роботи з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Не погодившись з відмовою про обчислення розміру пенсії та пільгового стажу роботи з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки відповідно до трудової книжки позивача пільговій стаж складає більш ніж 15 років, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) та Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон №345-VІ).
Відповідно до пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.
Пунктом 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV передбачено, що положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей
Згідно з ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Статтею 10 Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" встановлено, що дія частини першої статті 7 і статті 8цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, суд зробив висновок, що основною умовою для виплати мінімального розміру пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах 15 років для чоловіків за Списком №1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тобто статтею 8 цього Закону наявність права на мінімальну пенсію, не поставлено в залежність від часу роботи на підземних роботах.
Виплата такої пенсії відповідно до даної статі передбачає та встановлює лише сам факт відношення до Списку №1.
Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Судом встановлено, що до пільгового стажу позивача не зараховано за Списком № 1 не зараховані періоди роботи з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 року по31.12.2021 року.
З копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 встановлено, що останній з 03.11.2006 року по 18.01.2022 року на державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта ім. М.С. Сургая».
Відповідно до довідки від 17.01.2022 року № 6, наданою державним відкритим акціонерним товариством «Шахта ім. М.С. Сургая», ОСОБА_1 працював на даному підприємстві з 03.11.0266 року по 18.01.2022 року, виконував роботи зі шкідливими умовами праці з повним робочим днем в шахті за професією електрослюсар підземний Енергодільниці з повним робочим днем в шахті , що складає 15 років 2 місяці 16 днів.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.
Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при розрахунку пільгового стажу позивача про обчислення розміру пенсії та пільгового стажу роботи з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Враховуючи наведене, суд зробив висновок про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні розміру пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів до спеціального та пільгового стажу у ДП «Шахта ім. М.С. Сургуя» в якості елекстрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно з ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.
Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Суд зауважує, що ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Для відновлення порушеного права позивача, про що зазначено вище, суд вважає за необхідне зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи у ДП «Шахта ім.М.С.Сургуя» в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті з 01.09.2010 року по 31.12.2010 р. та з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області обчислити ОСОБА_1 розмір пенсію за віком на пільгових умовах із застосуванням ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зробити перерахунок та виплату пенсії з 02.01.2022 року, суд зазначає, що це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Положеннями частини 2 статті 9 КАС України, відповідно до яких суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд вважає, що належним способом порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання головного управління Пенсійного фонду у Донецькій області області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо обчислення розміру пенсії та пільгового стажу роботи з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованих даним судовим рішенням періодів роботи.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позовні вимоги до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню, оскільки останнє не розглядалось звернення позивача, не приймало рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії та позивач не знаходить на обліку в даному пенсійному фонді.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № 4072-7547-9909-4575 від 18.08.2022 року.
Оскільки задоволено основні позовні вимоги позивача, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні розміру пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахування періодів до спеціального та пільгового стажу у ДП «Шахта ім. М.С. Сургуя» в якості елекстрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи у ДП «Шахта ім.М.С.Сургуя» в якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті з 01.09.2010 року по 31.12.2010 р. та з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року.
Зобов`язання головного управління Пенсійного фонду у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо обчислення розміру пенсії та пільгового стажу роботи з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованих даним судовим рішенням періодів роботи та правової позиції викладеної в даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 06.12.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук