Справа № 640/16025/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в місті Києві) в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в місті Києві щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/3127 від 17 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/3127 від 17 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада.2021 року вказаний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/3127 від 17 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/3127 від 17 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання протиправною дій та зобов`язання вчинити дії, повернуто скаржнику.

08 вересня 2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи № 640/16025/21.

23 вересня 2022 року позивач в порядку, визначеному статтею 382 КАС України, подала до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 25 листопада 2021 року у справі № 640/16025/21.

Дана заява вмотивована тим, що відповідачем рішення суду не виконане і не вжито заходів щодо його виконання, що підтверджується листом пенсійного органу від 15 серпня .2022 року №17342-15252/Ф-09/8-2600/22.

У зв`язку з наведеним позивач вважає, що наявні підстави для встановлення контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі № 640/16025/21.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт також є формою забезпечення виконання судових рішень. Однак, позивачем не надано доказів звернення до органів державної виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду, та у зв`язку з розглядом заяви не встановлено перешкод, які б заважали позивачу реалізувати своє право на звернення до виконавчої служби. З наявних матеріалів не вбачається нездатності позивача самостійно звернутися до виконавчої служби. Враховуючи викладене, суд не знайшов підстав для встановлення судового контролю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Зазначила, що забезпечення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється як через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», так і через судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт. Тобто, судовий контроль про подання звіту є однією з форм забезпечення виконання судового рішення. Позивач обрала форму виконання судового рішення саме через встановлення судового контролю у формі зобов`язання подати звіт, а не у формі звернення рішення до примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15 серпня 2022 року №17342-15252/Ф-09/8-2600/22 позивача повідомлено про те, що ним наразі здійснюються заходи щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі №640/16025/21.

Позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільнених із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Виплата коштів на виконання рішень суду здійснюється в порядку черговості надходження таких рішень судів до Головного управління та в межах коштів, виділених з Державного бюджету для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Крім того, ч. 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 382 КАС України передбачено можливість встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, частиною 1 вказаної статті установлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 статті 382 КАС України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд має надати правову оцінку доводам позивача, зокрема, щодо невиконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішення суду, яке набрало законної сили.

Додатково суд апеляційної інстанції акцентує увагу, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Можливість звернення рішення до примусового виконання шляхом відкриття виконавчого провадження не виключає правових підстав для застосування судового контролю, оскільки його головна мета полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 611/26/17.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року по справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року по справі № 640/13988/19.

З наявних матеріалів справи не вбачається, що відповідач відмовляється від виконання рішення суду, що набрало законної сили. Разом з тим, справа не містить жодних доказів того, що суб`єкт владних повноважень добровільно виконує судове рішення, прийняте на користь позивача. Зокрема, відповідачем не подано до суду проведення перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/3127 від 17 листопада 2020 року про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року. Тож наразі наявні об`єктивні підстави вважати, що у разі не встановлення судового контролю, рішення суду залишиться невиконаним.

Колегія суддів зважає на те, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, процесуальним законом - статтею 382 КАС України - встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

З наведеного слідує, що забезпечення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється як через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», так і через судовий контроль у формі зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт. Тобто, судовий контроль є однією з форм забезпечення виконання судових рішень.

Позивач скористався правом, наданим йому статтею 382 КАС України, та обрав форму виконання судового рішення саме через встановлення судового контролю у формі зобов`язання відповідача подати звіт, а не у формі звернення рішення до примусового виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки не застосовано положення статті 382 КАС України, чим порушено права позивача.

Відтак, оскільки, як зазначено вище, з наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити факт виконання відповідачем судового рішення, то колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність правових підстав для встановлення судового контролю за його виконанням шляхом встановлення відповідачу обов`язку подання відповідного звіту.

При цьому, проаналізували зміст статті 382 КАС, колегія суддів звертає увагу, що подальші дії щодо розгляду звіту суб`єкта владних повноважень, встановлення більшого строку, накладення штрафу тощо, здійснюється суддею одноособово. У підпункті «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС визначені повноваження суду апеляційної інстанції на встановлення строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем саме до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, звіт про виконання рішення має бути поданий відповідачем до суду першої інстанції, яким у даному випадку є Окружний адміністративний суд міста Києва.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про повну відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява позивача - задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч.1 статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати протягом двох місяців звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі №640/16025/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії до суду, який ухвалив судове рішення в справі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків