Справа № 140/3607/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/3607/22 пров. № А/857/12326/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі №140/3607/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Денисюк Р. С.,

час ухвалення рішення 08.07.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради, в якому просила визнати дії відповідача щодо нарахуванням сум переплати їй субсидії протиправними та зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради скасувати вимогу про стягнення переплати нарахованої суми субсидії у розмірі 30992,28 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано повідомлення Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 11 листопада 2021 року №4602/04 про стягнення переплати нарахованої та перерахованої суми субсидій ОСОБА_1 у розмірі 30992,28 грн (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 28 копійок). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що призначення субсидій здійснюється на підставі Положення №848 та згідно зі змінами внесеними до цього Положення №848 з травня 2018 року під час призначення субсидій враховуються доходи, як всіх зареєстрованих осіб, так і доходи членів їх сімей, а тому особи зобов`язані звернутись до органів соціального захисту із заявою та декларацією нового зразка. Зазначає, що 06 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою довільної форми, в якій підтвердив відсутність обставин, що впливають на призначення субсидії, де було вказано, що ОСОБА_2 вдівець, дочка ОСОБА_1 розлучена, внук ОСОБА_3 навчається, а тому нарахування субсидії було продовжено. Однак вказує, що ОСОБА_2 у заяві неправильно зазначив сімейний стан ОСОБА_1 , тобто свідомо подано документи із неправильними відомостями, а тому управлінням правомірно здійснено припинення надання субсидії. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

ОСОБА_1 є отримувачем субсидії на оплату житлово комунальних послуг.

31 серпня 2021 року позивачем подано заяву до відповідача №965 про призначення та надання житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії від 26 серпня 2021 року, в якій вказано про членів сім`ї, в тому числі, вказано відомості про чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 53-54, 55-56).

Зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 17 квітня 2001 року (а.с.15).

З матеріалів спави вбачається, що ОСОБА_2 у заяві від 06 листопада 2018 року зазначив, що станом на травень він є вдівцем, а дочка - розлучена, внук - навчається з вересня 2018 року у НВК (а.с.42), однак документів на підтвердження цих обставин до заяви не долучено, і така не перевірена.

Разом з тим, після звернення позивачки із заявою про надання субсидії та пакетом документів відповідачем проведено перевірку, за результатами якої складено акт від 17 вересня 2021 року №528, яким встановлено, що при зверненні 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 в розділі 1 зазначила сімейний стан одружена, додавши копію свідоцтва про одруження. Також вказано, що в 2018 році заявник протягом травня-червня 2018 року не звернулась із новою заявою та декларацією, і не задекларувала доходи члена сім`ї особи із складу домогосподарства, що впливає на визначення права на отримання субсидії. При цьому, ОСОБА_2 у заяві довільної форми від 06 листопада 2018 року вказав, що ОСОБА_1 розлучена (а.с.62 зворот).

11 листопада 2021 року Управлінням прийнято повідомлення №4602/04, в якому зазначено, що при зверненні 31 серпня 2021 року особою із складу домогосподарства було вказано недостовірні відомості, а саме: сімейний стан ОСОБА_1 . Внаслідок цього протягом періоду з 01 травня 2018 року по 31 серпня 2021 року включно домогосподарству неправомірно нараховувалась субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та надмірно нараховані (виплачені) кошти в сумі 30992,28 грн.

Відповідно до Положення №848 зобов`язано позивача повернути витрати на оплату житлово-комунальних послуг та надмірно нараховані (виплачені) кошти в сумі 30992,28 грн до 01 травня 2022 року (а.с.10).

Згідно з розрахунком сума надмірно нарахованої субсидії за період травень 2018 року - серпень 2021 року становить 30992,28 грн (а.с.12-13).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави, визначені Положенням та Порядком для винесення повідомлення про повернення надмірно сплачених коштів, оскільки подана ОСОБА_2 заява, не є заявою відповідно до якої було призначено житлову субсидію, ні позивач, ні ОСОБА_2 у 2018 році заяв встановленої форми про надання субсидії та декларації про майновий стан, не подавали, і, відповідно, будь-яких неправдивих відомостей про членів сім`ї домогосподарства в них не зазначали; відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність винесення повідомлення від 11 листопада 2021 року №4602/04 про стягнення переплати нарахованої та перерахованої суми субсидій ОСОБА_1 у розмірі 30992,28 грн, а тому таке повідомлення є протиправним та підлягає скасуванню. Разом з тим, визнання протиправним та скасування повідомлення (рішення) судом, не потребують в подальшому визнання протиправними дій відповідача чи посадових осіб щодо його винесення, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, підстави для стягнення з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн відсутні, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що такі витрати були нею понесені та матеріали справи таких доказів не містять.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.5 Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-III (далі -№2017-ІІІ) державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

За змістом ст.9 Закону №2017-ІІІ до державних соціальних нормативів належать: гранична норма витрат на управління житлом, оплату комунальних послуг, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам; показники якості управління багатоквартирним будинком і надання комунальних послуг.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 19 листопада 2017 року №2189-VIII до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі Положення №848).

Згідно з п.4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

За змістом абз.1 п.9 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

П.13 Положення №848 передбачає, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація).

Абзацом 10 пункту 13 визначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до п.22 Положення №848 (в редакції чинній на момент призначення субсидії) за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Аналіз вище вказаних норм законодавства свідчить про те, що повернення надмірно сплаченої субсидії відбувається у разі свідомого (умисного) подання недостовірних даних особою отримувачем субсидії, які вплинули на її призначення.

Згідно з п.24 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

За змістом п.30 Положення №848 для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24-28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.

Пункт 43 цього Положення передбачає, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).

П.90 Положення №848 передбачає, що громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо: зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств; зміни соціального статусу членів домогосподарства; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміни управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2, 4, 8 - 10 пункту 14 цього Положення.

Відповідно до п.119 Положення за рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли: домогосподарству припинено надання житлово-комунальної послуги (послуг); громадянин не виконує зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг; у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення; виникнення обставин, зазначених у пункті 18 цього Положення.

Згідно з п.125 Положення №848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. У разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків.

Сума коштів надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії в разі її автоматичного призначення у травні 2018 р. без урахування доходів членів сім`ї осіб із складу домогосподарства розраховується як різниця між розміром призначеної субсидії і розміром субсидії з урахуванням доходів членів сім`ї осіб із складу домогосподарства. Якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, зазначені в абзацах першому - четвертому підпункту 3 пункту 14 цього Положення, розрахунок сукупного доходу таких осіб проводиться відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №632 "Деякі питання виплати державної соціальної допомоги".

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №39/283/90/5 від 29 грудня 1997 року затверджено Порядок повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіям (далі Порядок).

Відповідно до п.1 цього Порядку повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках: виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів; виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії; виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами - підприємцями (довідки про доходи); виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Згідно з п.2 Порядку уразі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів (додаток 1); подають позовні заяви до суду (додаток 2) про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії;

Терміни повернення надміру виплачених коштів встановлюються органом соціального захисту населення в кожному конкретному випадку з урахуванням матеріального стану отримувача субсидії, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.

При цьому, в кожному конкретному випадку такі випадки повинні бути встановлені та належним чином доведені.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Положенням №848 на момент призначення субсидії та прийняття рішення про відшкодування надмірно сплачених коштів визначено, які документи подає особа для призначення субсидії. Основними документами при цьому є заява про призначення допомоги та декларація, форми яких затверджені у встановлено законодавством порядку.

З аналізу вказаного Положення та Порядку вбачається, що саме за свідоме подання недостовірних відомостей у вказаних документах, які вплинули на призначення субсидії, органи соціального захисту населення можуть ставити питання про повернення надмірно сплачених субсидій.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2018 році ОСОБА_1 заяви встановленої форми про надання субсидії та декларації про майновий стан не подавала, а тому будь-яких неправдивих відомостей про членів сім`ї домогосподарства в них зазначити не могла.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що подана ОСОБА_2 заява не є заявою, відповідно до якої було призначено житлову субсидію, оскільки така була написана у довільній формі та не відповідала вимогам встановленим Положенням 848, відомості у такій не підтверджено жодними документами, і цей факт відповідачем не заперечується.

Покликання апелянта на те, що ОСОБА_2 зазначено неправдиві відомості, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_2 міг бути необізнаний про юридичний характер оформлених сімейних стосунків позивачки. Крім того, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження інформації вказаної у цій заяві, а навпаки підтвердив, що вказана заява не відповідала вимогам, а тому зазначення неправдивих відомостей у цій заяві не може бути підставою для настання негативних наслідків.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернулася про призначення субсидії, подавши заяву від 31 серпня 2021 року встановленого зразка та декларацію про майно та доходи усіх членів сім`ї. Ці обставини є достовірними та належним чином підтвердженими.

При цьому, зі змісту акту №528 від 17 вересня 2021 року вбачається, що управлінням здійснено перевірку правомірності отримання раніше призначеної житлової субсидії одержувача соціальної допомоги, в якому зазначено, зокрема, що ОСОБА_2 звернувся із заявою довільної форми, в якій підтвердив відсутність обставин, що впливають на призначення субсидії (а.с.62 зворот).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що вищевказаним актом не встановлено, які порушення вчинено ОСОБА_1 .

Ч.1 ст.77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як правильно зазначив суд першої, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту обґрунтованості припинення надання позивачу житлової субсидії та не доведено правомірності винесення повідомлення від 11 листопада 2021 року №4602/04 про стягнення переплати нарахованої та перерахованої суми субсидій ОСОБА_1 в розмірі 30992,28 грн.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні підстави, визначені Положенням та Порядком для винесення повідомлення про повернення надмірно сплачених коштів, оскільки подана ОСОБА_2 заява не є заявою, відповідно до якої було призначено житлову субсидію, ні позивач, ні ОСОБА_2 у 2018 році заяв встановленої форми про надання субсидії та декларації про майновий стан, не подавали, і, відповідно, будь-яких неправдивих відомостей про членів сім`ї домогосподарства в них не зазначали; відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність винесення повідомлення від 11 листопада 2021 року №4602/04 про стягнення переплати нарахованої та перерахованої суми субсидій ОСОБА_1 у розмірі 30992,28 грн, а тому таке повідомлення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі №140/3607/22 в іншій частині позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі №140/3607/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 05 грудня 2022 року.