Справа № 140/5954/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/5954/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зарахуванням до стажу роботи у районах Крайньої Півночі періодів з 24.04.1986 по 06.06.1988 та з 24.01.1989 по 29.07.1991 на пільгових умовах та зобов`язання зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 24.04.1986 по 06.06.1988 та з 24.01.1989 по 29.07.1991 для здійснення призначення пенсії за віком у пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року згідно вимог пункту п`ятого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 09.05.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0206-8/17752 від 13.05.2022 отримала рішення про відмову у призначенні пенсії №85 від 11.05.2022 у зв`язку з тим, що страховий стаж, який згідно вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має складати повних 29 років, складає 26 років 2 місяці та 8 днів. Не погодившись із таким рішенням, позивач повторно 09.06.2022 звернулась із заявою про призначення мені пенсії та повторного розгляду заяви від 09.05.2022 та зарахувати пільговий стаж роботи згідно архівної довідки муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Усть-Янского району» №795 від 01.06.2017, що підтверджує наявний трудовий стаж за період роботи в місцевості Крайньої Півночі з 24.04.1986 по 06.06.1988 та з 24.01.1989 по 29.07.1991 та врахувати стаж роботи за відповідний період в кратності коефіцієнту для обрахунку стажу роботи в районах Крайньої Півночі.

Проте, згідно листа ГУ ПФУ у Волинській області від 24.06.2022 №№5912-4511/Г-02/8-0300/22 позивачу рішенням №85 від 16.06.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Причиною не зарахування пільгового періоду страхового стажу за період роботи на території Крайньої Півночі відповідач зазначає відсутність долучених до заяви укладеного трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі.

Позивач не погоджується з рішенням про відмову у призначенні пенсії та вказує, що трудова книжка містить всю необхідну інформацію, яка підтверджує стаж позивача у районах Крайньої Півночі з 24.04.1986 по 06.06.1988 та з 24.01.1989 по 29.07.1991 на пільгових умовах та вважає, що має право на пільгове обчислення стажу як працівник, яка працювала в районах Крайньої Півночі.

Ухвалою суду від 14.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

У відзиві на позовну заяву від ГУ ПФУ у Волинській області заперечило проти задоволення позову.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що відповідно до чинного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) заяви про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності, зокрема, засобами програмного забезпечення визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Вказує, що ОСОБА_1 вперше 09.05.2022 звернулась до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 09.05.2022 здійснювалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

Розглянувши заяву позивача з доданими до неї документами, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного стажу.

09.06.2022 позивач повторно звернулась до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком, розгляд якої та винесення рішення здійснювалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

За результатом розгляду заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та повідомлено про відсутність підстав для зарахування стажу в пільговому обчисленні.

Відповідач-1 зауважує, що статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення ними віку 60 років та за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 - не менше 29 років.

За результатами розгляду заяв позивача та наданих документів органами Пенсійного фонду України прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

З наведених підстав ГУ ПФУ у Волинській області просило відмовити в задоволенні позову та залучити до участі у справі в якості відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які приймали спірні рішення про відмову у призначенні пенсії.

У відповіді на відзив позивач підтримала обгрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві.

09.11.2022 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог в якій просить залучити до участі у справі в якості відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області; визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними та скасувати рішення, якими було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахування стажу в пільговому обчисленні із зарахуванням до стажу роботи у районах Крайньої Півночі періодів з 24.04.1986 по 06.06.1988 та з 24.01.1989 по 29.07.1991 на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи у районах Крайньої Півночі з 24.04.1986 по 06.06.1988 та з 24.01.1989 по 29.07.1991 для здійснення призначення пенсії за віком у пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року згідно вимог п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 992,40 грн сплаченого судового збору.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 залучено до участі у справі співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач-2) та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-3).

Представник відповідача-2 у відзиві на позовну заяву заперечує заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 з тих підстав, що оскаржуваним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, право на пільгове обчислення страхового стажу підтверджується будь-яким документом, що підтверджує факт укладання особою строкових трудових договорів про роботу в названих місцевостях протягом не менш як трьох років, оскільки законодавством того часу було передбачено право на пільги щодо обчислення стажу роботи лише особам, які укладали строкові трудові договори. Згадані вище пільги щодо обчислення стажу існували до 1 січня 1991 року.

У разі незбереження безпосередньо самої трудової угоди, підставою для пільгового обчислення стажу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі можуть бути будь-які інші документи, що стверджують поширення на особу пільг, передбачених відповідними Указами Президії Верховної Ради СРСР (довідка підприємства, установи, організації, де працювала особа, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період). Тому на думку відповідача-2, зарахувати страховий стаж в півторакратному розмірі немає правових підстав в зв`язку з відсутністю підтвердження укладення з позивачем строкового трудового договору.

Враховуючи наведене, відповідач-2 вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області заперечило проти задоволення позову. Представник відповідача вказав на те, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 01 місяць 23 дні, якого недостатній для призначення пенсії за віком. За доданими документами до страхового стажу в полуторному розмірі не зараховано період роботи позивача в районі Крайньої Півночі згідно довідки №795 від 01.06.2017, оскільки не було надано трудовий договір. Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи суд встановив наступне.

09.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою та пакетом необхідних документів про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11.05.2022 ГУ ПФУ у Тернопільській розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №85.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії, відповідачем-2 зазначено, що за доданими документами до страхового стажу в півторакратному розмірі не зараховано період роботи в районі Крайньої Півночі з підстав не надання позивачем трудового договору про працю в районах Крайньої Півночі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач повторно 09.06.2022 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо повторного розгляду її заяви про призначення пенсії від 09.05.2022.

16.06.2022 ГУ ПФУ у Львівській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №85 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись із рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 26 Закону №1058-IV встановлено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України №1058 період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.60 N 148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.60 Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.67 Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу другого частини другої пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

З аналізу наведених норм вбачається, що обчислення пільгового страхового стажу під час трудової діяльності в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі здійснюється на підставі трудової книжки, в якій повинно бути зазначено період роботи та користування пільгами або письмового трудового договору чи довідки, що містять такі відомості.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі від 01.08.1945 року, Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 10.02.60 року та Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі від 26.09.67 року, а також Інструкцією про порядок надання пільг, затверджений постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.67 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960, постанови Ради Міністрів СРСР N 148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР» від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановлено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, при умові укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 постановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з п`яти до трьох років.

Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на термін три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС №520/П-28 від 16.12.1967, пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надавалися незалежно від наявності письмового трудового договору.

Згідно з пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 року, постанови Ради Міністрів Союзу РСР «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» №148 від 10.02.1960, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

При цьому, питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01.01.1991 до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

З 01.01.1992 по 31.12.2001 на території РФ діяв Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20.11.1990 № 340-1, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в полуторному розмірі.

Частиною 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно з частиною другою статті 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992, укладеної між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників мігранті» від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Таким чином, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей же стаж повинен враховуватись щодо цієї людини і в Україні. Відтак, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 24.04.1986 працювала дитячому комбінаті на шахті «Центральна» ГОКа «Куларзолото» об`єднання «Якутзолото» на посаді няні на території Якутської АРСР Усть-Янского району в смт. Кулар (запис №4). Згідно Наказу № 98/к від 17.06.1988 була звільнена з посади по догляду за дитиною (запис №5). Згідно наказу №17/кв від 24.01.1989 позивач прийнята на роботу на посаду оператора машино-обчислювального бюро (запис №6). 18.06.1990 була переведена на копальню гірничодобувного підприємства, що розробляє родовище золота «Центральна» (запис №8). Згідно наказу №79/к від 14.06.1990 ОСОБА_1 переведена на посаду бухгалтера та згідно наказу №50/к від 22.04.1991 звільнена за власним бажанням з 29.07.1991 (запис №9, №10, №11).

Крім того, стаж роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі підтверджується архівною довідкою від 01.06.2017 №795, яка видана муніципальною бюджетною установою «Муніципальний архів Усть-Янского району», з якої слідує, що трудовий договір з позивачем заключався в період з 19.11.1986 по 16.08.1989 та з 16.08.1989 по 16.08.1992. Згідно Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі Якутська АРСР відноситься до районів Крайньої Півночі (а. с. 35).

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 у справі №352/1612/15а, від 10.09.2019 у справі №348/2208/16-а, від 07.11.2019 у справі №341/1327/17, від 22.02.2021 №266/258/16-а.

За встановлених обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з записами у відповідній довідці, то спірний період роботи позивача з 19.11.1986 по 16.08.1989 та з 16.08.1989 по 16.08.1992 в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Відтак, позивач має право на зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу в пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Відповідно до статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, при обчисленні страхового стажу з 19.11.1986 по 16.08.1989 та з 16.08.1989 по 16.08.1992 відповідачі не врахували того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, та безпідставно відмовили ОСОБА_1 у зарахуванні стажу як пільгового (а саме один з половиною рік за один рік роботи у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі), що призвело до неправильного обрахунку страхового стажу позивача, та, як наслідок, до прийняття помилкових рішень про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Враховуючи відомості трудової книжки та архівні довідки, що підтверджують отримування пільг під час роботи позивача у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зарахування до пільгового трудового стажу спірних періодів, у зв`язку із чим у позивача буде наявний необхідний страховий стаж (не менше 29 років) для призначення пенсії за віком.

Відтак, за наслідками розгляду справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення відповідачів підлягають скасуванню, а спірні періоди роботи позивача з 19.11.1986 по 16.08.1989 та з 16.08.1989 по 16.08.1992 в районах Крайньої Півночі підлягають зарахуванню до її страхового стажу в порядку, визначеному судом.

Разом з тим, як слідує з позовної заяви, позивач також просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Тернопільській області та ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови в призначенні пенсії. Однак суд звертає увагу, що відмова органу Пенсійного фонду була оформлена рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області про відмову в призначенні пенсії від 11.05.2022 №85 та рішенням ГУ ПФУ у Львівській області про відмову в призначенні пенсії від 16.06.2022 №85, яким суд дав належну правову оцінку та прийшов до висновку про їх протиправність.

При вирішенні даного спору суд зазначає, що визнання протиправними та скасування рішень судом не потребує в подальшому визнання протиправними дій Пенсійного органу щодо відмови в призначенні пенсії. Тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про протиправність рішень ГУ ПФУ в Тернопільській області та ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, у зв`язку із чим, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з наведених вище мотивів та підстав, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ в Тернопільській області про відмову в призначенні пенсії від 11.05.2022 №85 та рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову в призначенні пенсії від 16.06.2022 №85 та зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV з 06.05.2022 (тобто, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, згідно із пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV), зарахувавши у пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 19.11.1986 по 16.08.1989 та з 16.08.1989 по 16.08.1992 з розрахунку один рік шість місяців за один рік фактичної роботи.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 08.09.2022.

При цьому суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з ГУ ПФУ в Тернопільській області та з ГУ ПФУ у Львівській області по 496,20 грн з кожного, оскільки саме внаслідок прийняття ГУ ПФУ в Тернопільській області та з ГУ ПФУ у Львівській області спірних рішень були порушені права позивача.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 11.05.2022 №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.06.2022 №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.05.2022, зарахувавши у пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 19.11.1986 по 16.08.1989 та з 16.08.1989 по 16.08.1992 з розрахунку один рік шість місяців за один рік фактичної роботи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, майдан Волі, 3, )за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський