Справа № 160/812/22
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
22 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/812/22
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» про ухвалення додаткового рішення до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі №160/812/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ»
до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» звернулось до суду з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада, в якому просило:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 адміністративний позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року скасовано в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вчинити певні дії.

Прийнято нове рішення в цій частині.

Зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 160/812/22 залишено без змін.

Позивачем до Третього апеляційного адміністративного суду подано письмове клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про вирішення питання щодо судових витрат у справі №160/812/22 шляхом стягнення за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 9700 грн.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення на клопотання про ухвалення додаткової постанови, у яких просив суд відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно п.3 ч.1, ч.2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

З матеріалів справи слідує, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі №160/812/22 питання про судові витрати не вирішено.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).

Частина п`ята статті 134 КАС України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В той же час, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

За практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» та Адвокатом Крюковою Дар`єю Олександрівною 02.01.2022 укладено договір №01 про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат у розмірі 9700 грн представником позивача надано копії таких документів: договір №01 від 02.01.2022 про надання правової допомоги; акт приймання-передачі правових послуг по справі №160/812/22 від 03.11.2022; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, часу за кожним із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги від 03.11.2022; рахунок-фактура №1 від 03.11.2022; платіжна інструкція №44 від 03.11.2022.

В матеріалах справи містяться заперечення відповідача щодо розміру витрат за послуги адвоката, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, якими позивач підтверджує вартість понесених ним витрат на правничу допомогу, проаналізувавши доводи учасників справи та оцінивши у контексті критеріїв співмірності зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, беручи до уваги наявні заперечення відповідача щодо співмірності таких витрат, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що визначена позивачем сума відповідає складності справи, є адекватною тому обсягу правової допомоги, яка надана позивачу у межах цієї справи в суді апеляційної інстанції, підтверджена належними доказами.

Разом з тим, за приписами ч. 6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже судові витрати, понесені позивачем у вигляді витрат на правничу допомогу, підлягають компенсації пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог позивача, суд апеляційної інстанції доходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради судових витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 6467 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 310, 322 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» () судові витрати в розмірі 6467 (шість тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко