Справа № 760/8026/22
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/8026/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого суддіОксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил Львівської митниці Державної митної служби України №0349/20900/22 від 22.03.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою в.о. заступника начальника - начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Приходько Ю.Б. в справі про порушення митних правил №0349/20900/22 від 22.03.2022 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового вивезення товарів більше ніж на двадцять діб.

Позивач вважає постанову про порушення митних правил незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Митним органом було пропущено строк для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки з 19.10.2021 митному органу було достеменно відомо про нібито порушення позивачем митних правил і саме з цієї дати розпочав перебіг строку для притягнення його до адміністративної відповідальності, таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 19.12.2021.

Також позивач вказує, що він не є особою, яка порушила митні правила та вчасно не вжила дій для повернення товару на митну територію України чи заявлення в інший митний режим.

Позивач здійснює перевезення вантажів, в тому числі й за межі України. Позивач не є власником вантажу (коней) та не є відповідальною особою за їх повернення на митну територію України. Саме власник коней повинен відповідати за їх вчасне повернення на територію України чи обрання іншого митного режиму.

Після того, як позивачу було повідомлено про цю ситуацію, він негайно повідомив про ці обставини власнику коней, на що власник запевнив позивача, що розмитнив вантаж і ніяких питань до позивача бути не може. За цих обставин позивач був позбавлений можливості в будь-який спосіб впливати на власника коней чи перевіряти надану йому інформацію щодо розмитнення вантажу.

Після отримання позивачем 30.06.2022 тексту оскаржуваної постанови позивач знову зв`язався із власником коней та повідомив про цю ситуацію, на що власник відповів, що на даний час вантаж (коні) продані та розмитнені і відповідні митні платежі здійснені, про що зобов`язався надати позивачу копії відповідних документів. Тобто, цими діями власник коней фактично визнав свою вину у вчинені порушення митних правил.

Крім того, позивач послався на те, що йому не було надано захисника, а також на те, що оскаржувана постанова була винесена без нього та його захисника, що позбавило позивача права на захист.

Відповідач не встановив всіх обставин справи, не залучив до участі у справі власника коней, та не врахував той факт, що позивач з об`єктивних причин був позбавлений можливості повернути коней на митну територію України чи обрати інший митний режим, а тому в діях позивача відсутній будь-який умисел на вчинення адміністративного правопорушення і відсутні будь-які винні дії чи бездіяльність.

На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

05.09.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. Станом на 23.02.2022 відповідно до інформації наявної ЄАІС Держмитслужби вантаж (коні) згідно з книжкою карнету не ввезений на митну територію України та не заявлений в інший митний режим. В своїх поясненнях позивач зазначив, що вантаж передав власнику, своєчасно не ввіз вантаж у зв`язку з перебуванням карнету у стані розмитнення в Польщі. Згідно книжки (карнету) А.Т.А №UА/01/0201/20 від 02.10.2020 зобов`язання щодо дотримання митного режиму тимчасового вивезення товарів та ввезення їх на митну територію України у встановлений митницею термін надавав ОСОБА_1 . Позивач перевищив встановлений строк тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на двадцять діб. Посилання позивача на пропуск строку притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки положеннями ст. 467 МК України визначено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Протокол про порушення митних правил від 23.02.2022 складено у присутності позивача, який у протоколі зазначив, що зауважень та доповнень до протоколу не має, справа про порушення митних правил була розглянута митним органом у зазначену в протоколі дату, про що позивач був повідомлений належним чином.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, статей 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із змісту ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що постановою в.о. заступника начальника - начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Приходько Ю.Б. в справі про порушення митних правил №0349/20900/22 від 22.03.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч.4 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 23.02.2022 в зону митного контролю пункту пропуску «Краківець» митного поста «Яворів» Львівської митниці, в`їхав транспортний засіб марки «SCANIA» «P310DB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням гр. України ОСОБА_1 .

Під час проведення митного контролю, на підставі аналізу переміщень за даними "Диспетчера зони митного контролю", "Пасажирського пункту пропуску", "Журналу пункту пропуску»" АСМО «Інспектор» та спрацювання в АСМО «Інспектор» АСАУР (код: 000) «По особі Ліщук Сергій є орієнтування", Доповідна записка від 19.10.2021 № 7.4-17/22/287 встановлено, що 07.10.2020 здійснено митне оформлення та пропуск за межі митної території України товару коні: кобила-Лілу, реєстраційний номер - 104UZ91, дата народження - 2010; жеребець-Князь, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , дата народження - 2010.

За книжкою (карнетом) А.Т.А. № UA/01/0201/20 від 02.10.2020 року товар слідував з метою участі у спортивних змаганнях, відправник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ); гранична дата безмитного зворотного ввезення товару та строк дії книжки (карнета) А.Т.А. до 01.10.2021.

Станом на 23.02.2022 відповідно інформації наявної в ЄАІС Держмитслужби вказаний товар згідно з книжкою (карнету) А.Т.А. № UA 01/0201/20 від 02.10.2020 не ввезений на митну територію України та не заявлений в інший митний режим.

Згідно наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 , наданих 23.02.2022 начальнику Львівської митниці, ОСОБА_1 зазначив, що товар (коні) передав власнику, своєчасно не ввіз товар у зв`язку із перебуванням карнету у стані розмитнення в Польщі.

Відповідно до пункту 6 статті 114 МК України для поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим тимчасового вивезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового вивезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового вивезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реімпорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово вивозяться, у строки, встановлені митним органом; 3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове вивезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством.

В графі «В» книжки (карнету) відповідно до пункту 14 розділу 1 Порядку митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України з використанням книжки (карнету) А.Т.А, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі Порядок) після подання книжки А.Т.А. для митного оформлення уповноваженою посадовою особою митного органу здійснюється перевірка відповідності відомостей, зазначених у книжці А.Т.А., умовам Конвенції про тимчасове ввезення та Додатків А, В.1 - В.9 і D до неї, зокрема чи переміщення товарів, зазначених у книжці А.Т.А., здійснюється власником книжки або уповноваженою ним особою.

Згідно частини 8 розділу І «Порядку митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України з використанням книжок (карнетів) А.Т.А.», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, товари, тимчасово ввезені на митну територію України, у тому числі з метою транзиту, або тимчасово вивезені за межі митної території України з використанням книжки А.Т.А., повинні бути реекспортовані за межі митної території України (реімпортовані на митну територію України) з обов`язковим оформленням цієї книжки митним органом України.

Відповідно до копії доручення, гр. ОСОБА_2 вповноважує гр. ОСОБА_1 представляти його інтереси у справах, що стосуються використання карнета А.Т.А. № UA 01/0201/20.

В Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 із змінами і доповненнями, внесеними Поправками до Конвенції від 15 травня 2014 року в додатку І наведено модель книжки А.Т.А. В графі «F» книжки (карнет) А.Т.А. № UA 01/0201/20 від 02.10.2020 зазначено «Я, належним чином на те уповноважений»; в пункті «а» книжки (карнет) А.Т.А. № UA 01/0201/20 від 02.10.2020 зазначено «заявляю, що тимчасово вивожу товари, зазначені у списку на звороті цього документа і у загальному списку товарів під номером(ами) 1-2»; в пункті «Ь» книжки (карнет) А.Т.А. № UA 01/0201/20 від 02.10.2020 зазначено «зобов`язуюсь зворотньо ввезти ці товари у термін встановлений митним органом або оформити їхній статус відповідно до законодавства країни/митної території тимчасового ввезення»; в пункті «с» книжки (карнет) А.Т.А. № UA 01/0201/20 від 02.10.2020 зазначено «засвідчую, що дані, наведені у цьому документі, є справжніми і повними», що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 датою 07.10.2020 року.

Отже, згідно книжки (карнету) А.Т.А. № UA 01/0201/20 від 02.10.2020 зобов`язання щодо дотримання митного режиму тимчасового вивезення товарів та ввезення їх на митну території України у встановлений митницею термін надавав саме ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене доводи позивача про те, що він не є відповідальною особою за повернення товару (коней) на митну територію України чи заявлення в інший митний режим є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 113 МК України тимчасове вивезення - це митний режим, відповідно до якого українські товари або транспортні засоби комерційного призначення вивозяться за межі митної території України з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реімпорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Стаття 116 МК України визначає, що строк тимчасового вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у зазначений митний режим. З урахуванням мети тимчасового вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та інших обставин строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути продовжений відповідним митним органом.

Згідно з ч. 4 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на двадцять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами ч.1 с. 192 МК України передбачено, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, проте ОСОБА_1 . Львівську митницю про обставини непереборної сили не повідомляв та жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили та протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 Митного кодексу України не пред`явив.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений строк тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на двадцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 481 Митного кодексу України.

Що стосується доводів позивача про порушення його Конституційного права на захист слід зазначити таке.

23.02.2022 в присутності ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0349/20900/22. В протоколі про порушення митних правил № 0349/20900/22 від 23.02.2022 в графі: «Пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що «Зауважень до протоколу не маю та доповнень до протоколу не має». В протоколі наявні відомості про те, що розгляд справи відбудеться 22.03.2022 о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, Львівська митниця. Примірник протоколу про порушення митних правил позивач отримав в день складення протоколу, що підтверджується особистим підписом у відповідній графі.

Разом з тим, ОСОБА_1 на заплановану дату та час розгляду справи до Львівської митниці не з`явився, причин неявки не повідомив. Справа про порушення митних правил № 0349/20900/22 була розглянута митним органом у зазначену у протоколі дату, а саме: 22.03.2022 про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений.

За змістом частини четвертої статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Зазначена норма кореспондується з частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про факт належного повідомлення позивача про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, при цьому позивач не скористався своїм правом на захист. Таким чином, доводи позивача про порушення його Конституційного права на захист не знайшли свого підтвердження.

Суд відхиляє доводи позивача щодо пропуску строку притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Згідно абз. 4 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

В частині 1 ст. 459 МК України зазначено, що адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Оскільки постановою від 22.03.2022 на позивача накладено стягнення, то строк, передбачений ст. 467 Митного кодексу України, не пропущено.

Згідно із вимогами ч. 1, 2 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем в ході розгляду даної справи представлено достатні та належні докази в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача, викладені в позовній заяві, спростовано. З огляду на зазначене, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає обґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано до суду належних доказів відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 481 Митного кодексу України. За результатами розгляду справи судом не було встановлено визначених положеннями ст. 531 Митного кодексу України підстав для скасування постанови про порушення митних правил. Враховуючи зазначене у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись статтями 55, 129 Конституції України, статтями 2, 245 КУпАП, статтями 113, 114, 116, 192, 458, 481, 459, 467, 530, 531 МК України, статтями 2, 3, 5, 9, 47, 72-78, 90, 132, 139, 192, 193, 194, 229, 241- 244, 246, 250, 257, 263, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя