Справа № 620/573/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 620/573/22

адміністративне провадження № К/990/21628/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Уханенка С. А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року (суддя - Cоломко І.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року (суддя-доповідач - Костюк Л.О., судді - Кобаль М.І., Степанюк А.Г.),

УСТАНОВИВ:

І. Рух справи

1. У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі - ГУ Держпраці у Харківській області) про визнання протиправними та скасування наказів та поновлення на посаді.

2. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року, яку залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року, визнано неповажними причини пропуску звернення до суду, а позовну заяву повернуто позивачу.

3. Предметом спору у цій справі є правомірність наказів про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та поновлення на посаді.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

4. 12 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить переглянути і скасувати судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Скаргу обґрунтовано тим, що судами неправильно застосовано приписи статті 123 КАС України, а судові рішення прийнято без дослідження усіх фактичних обставин справи, за відсутності належної правової оцінки доводам позивача щодо поважності причин, за яких він пропустив строки звернення до суду за захистом порушеного права. Такими обставинами заявник зазначив: відсутність спеціальних правових знань, через що він витратив час на пошук професійного фахівця в галузі права щодо проходження публічної служби; негативний вплив публікації у мережі інтернет на його стан здоров`я, що призвело до погіршення самопочуття та тривалого лікування; неможливість спілкування зі своїм представником через захворювання на COVID-19; наявність іншого спору, що вирішувався у іншій справі №520/13854/21, який, на думку ОСОБА_1 , свідчить про тривале вжиття ним заходів щодо захисту порушеного права.

6. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

7. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність перевірки правильності застосування судами норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень статті 123 КАС України щодо обґрунтованості підстав для повернення позову через пропуск строку звернення до суду.

8. У відзиві на касаційну скаргу ГУ Держпраці у Харківській області просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а судові рішення без змін, так як позивач мав достатньо можливостей звернутися до суду за захистом порушеного права, у тому числі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Крім того, лікування позивача тривало з перервами, проте причини, що перешкоджали йому звернутися у ці періоди, останній не пояснює.

ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. Позиція Верховного Суду

9. Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та аналізуючи доводи касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.

10. Так, за приписами пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, державна служба є публічною.

11. Строки звернення до адміністративного суду визначені статтею 122 КАС України, відповідно до частини першої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

12. Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

13. Водночас згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

14. Так, приписами частини п?ятої статті 122 КАС України установлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

15. Положеннями частини першої статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

16. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що строк звернення до суду у справі щодо звільнення з державної служби становить один місяць, який обчислюються з дня, коли звільнена особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Водночас, у разі пропуску цього строку, його може бути поновлено у разі, якщо суд визнає поважними причини, що перешкоджали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом порушеного права.

17. Верховний Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків. Тому, вирішуючи питання щодо поновлення процесуальних строків, суди зобов`язані надати оцінку доводам та аргументам, які позивач указує, як поважні причини для поновлення пропущеного строку та навести обґрунтовані мотиви, за яких такий строк підлягає поновленню.

18. Судами у цій справі установлено, що предметом спору в цій справі є накази про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки ГУ Держпраці у Харківській області від 06 серпня 2021 року №08-03/466 та наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 06 серпня 2021 року №08-04/99, №08-04/98, №08-04/97, проте до суду позивач звернувся лише 29 грудня 2021 року. ОСОБА_1 також не заперечував своєї обізнаності з оскарженими наказами з 06 серпня 2021 року, однак наполягав на тому, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин, на підтвердження яких до заяви про поновлення строку звернення до суду додав: копію довідки про тимчасову непрацездатність КНП «Міська поліклініка №24» від 09 вересня 2021 року, копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) КНП «Міська поліклініка №24» від 09 вересня 2021 року №474 та довідку від 11 листопада 2021 року. Так, ОСОБА_1 указав, що у період з 27 серпня по 09 вересня 2021 року він перебував на амбулаторному лікуванні, а з 14 вересня по 10 листопада 2021 року знаходився під амбулаторним спостереженням психотерапевта та проходив курс психотерапії.

19. Надаючи відповідь на аргументи касаційної скарги Верховний Суд зазначає, що з огляду на визначений позивачем час ознайомлення з наказами, які становлять предмет спору у цій справі, кінцевий строк звернення до суду з оскарження правомірності звільнення з публічної служби становить 06 вересня 2021 року. Матеріали справи свідчать, що таке звернення відбулося 29 грудня 2021 року.

20. Серед причин у підтвердження поважності пропущеного строку позивач навів 1) перебування на амбулаторному лікуванні; 2) хвороба адвоката; 3) поширення в Україні COVID-19; 4) неможливість користування електронною поштою; 5) тривалість іншого судового спору щодо проходження публічної служби.

21. Надаючи оцінку наведеним причинам, суди попередніх інстанцій правильно виходили з підтвердження кожної з причин належними та допустимими доказами, доданими до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги з адвокатом Павловським Р.О. від 20 серпня 2021 року, акт приймання-передачі документів від 23 серпня 2021року, довідка про тимчасову непрацездатність позивача з 27 серпня 2021 року по 09 вересня 2021 року та виписка з медичної картки хворого за цей же період, довідки лікаря ОСОБА_2 про перебування на амбулаторному спостереженні з 14 вересня 2021 року по 10 листопада 2021 року, результатів лабораторних досліджень Павловського Р.О. від 16 листопада 2021 року щодо наявності антитіл IgG до коронавірусу.

22. Так, аргумент ОСОБА_1 щодо неможливості користування електронною поштою через оприлюднення у мережі інтернет ситуації навколо його праці та особистого життя у спосіб, що принижував його гідність, що, у свою чергу, призвело до унеможливлення користування електронною поштою для пересилання документів через побоювання потрапляння інформації третім особам відхиляється Верховним Судом, оскільки жодних доказів згаданої публікації представником позивача не додано.

23. Наданий на підтвердження хвороби представника позивача результат лабораторних досліджень Павловського Р.О. від 16 листопада 2021 року щодо наявності антитіл IgG до коронавірусу не може бути належними доказом щодо визначення поважності причин пропуску строку, оскільки свідчить про перенесення останнім хвороби, але не визначає строки її перенесення.

24. Вказаний представником позивача аргумент щодо контакту з хворим на COVID-19 не підкріплений жодним доказом.

25. Доводи заявника щодо наявності іншого спору, що вирішувався у іншій справі №520/13854/21 також відхиляються Верховним Судом, оскільки ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтував як розгляд справи №520/13854/21 пов`язаний з питанням пропуску ним строку звернення до суду та не пояснює причин звернення до суду із зазначеним позовом лише 29 грудня 2021 року.

26. Отже, навіть ураховуючи хворобу позивача у період з 27 серпня по 10 листопада 2021 року, як поважну причину поновлення пропущеного строку звернення до суду, матеріали справи не містять поважних причин пропуску цього строку з 11 листопада по 28 грудня 2021 року.

27. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку, а тому підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції відсутні.

28. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

29. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

30. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська