Справа № 200/15433/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року справа №200/15433/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду 10 січня 2022 р. у справі № 200/15433/21 (головуючий І інстанції суддя Лазарєв В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.05.2021 року № 3062;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 12.05.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ч. 3 ст.114 Закону № 1058 з зарахуванням до страхового і пільгового стажу за Списком № 1 згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 періодів роботи: у ООО «ДДС-Плюс» з 14.05.2015 по 15.06.2015, в якості прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею; ООО «Северная алмазная компания» з 16.06.2015 по 30.03.2017, в якості прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею із з застосуванням положень роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 8 від 20.01.1992 при обчисленні пільгового стажу за ч. 3 ст.114 Закону № 1058, з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду даної справи;

- вирішити питання судових витрат (а.с. 2-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі № 200/15433/21 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3062 від 20 травня 2021 року про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 12 травня 2021 року № 3062 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 14.05.2015 по 15.06.2015, з 16.06.2015 по 30.03.2017 із з застосуванням положень роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 8 від 20.01.1992.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 123-126).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 14.05.2015 по 15.06.2015 в ООО «ДЕС. - Плюс» Росія, оскільки довідка про підтвердження пільгового характеру роботи від 09.04.2020 № 59 не відповідає вимогам додатку 5 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, також відсутні дані про спуски в шахту; з 16.06.2015 по 30.03.2017 в "Северная алмазная компания" Росія, оскільки довідка про підтвердження пільгового характеру роботи від 05.03.2020 №114 не відповідає вимогам додатку 5 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, також відсутня довідка про заробітну плату.

Крім того, апелянт звертає увагу, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 25 років, відсутні підстави для застосування роз`яснення від 20.01.1992 року № 8.

Таким чином вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято правомірно.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Позивач є громадянином України, про що свідчить копія паспорту (а.с. 8-9).

12 травня 2021 року позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії.

До вказаної заяви було додано скановані копії: трудових книжок від 05.07.1993 р.; від 14.05.2015 р.; від 26.06.2017 р.; військового квитка від 02.11.1993 р.; диплому від 01.07.1993 р.; довідок, виданих ПАТ «Шахтоуправління «Покровське від 05.01,2021р. № 6 від 30.12.2020 р. № 297 (2шт.), № 296; від 26.03.2021 № 190; довідок, виданих ООО «ДДС - Плюс» від 09.04.2020 № 59, № 60, № 70; наказу, виданого ООО «ДДС - Плюс» від 14.12.2017: № 7; доручення на ООО «Северная алмазная компания» від 05.12.2020 р. серії 11АА № 1052267; довідок про доходи фізичної особи, виданих ООО «Северная алмазная компания» за 2015 років від 11.06.2019 р. № 376: за 2016 р. від 11.06.2019 р. № 227; за 2017 р. від 11.06.2019 р. № 263; довідок, виданих ООО «Северная алмазная компания» від 06.03.2020 р. № 116; від 05.03.2020 р. № 114; від 11.03.2021 р. № 440, № 441, № 442; інформації, про спуски робітників ООО «Северная алмазная компания» за періоди з 10.03.2016 р. по 30.03.2017 р.; за 20.06.2015 р. по 02.04.2016 р.; довідок, виданих ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» від 20.11.2019 р. № 410, № 411; наказу, виданого ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» від 14.11.2014 р. № 2712; довідки, виданої ТОВ «Краснолиманське» від 03.09.2020р. № 922; довідок, виданих ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 28.10.2019 р. № 597 арх., від 01.11.2019 р. № 625 арх.; довідок, виданих ТОВ «Укрвуглесервіс» від 17.06.2020 р. № 578 (2шт.), від 17.03.2021 р. №03-к, посвідчення від 17.12.1993 р. № 8034-РС; картки платника податків від 13.04.2011 р.; паспорта від 16.01.2001 р. серії НОМЕР_1 .

20 травня 2021 року рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3062 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 10-14).

Вказане рішення вмотивоване тим, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 14.05.2015 по 15.06.2015 в ООО «ДДС - Плюс» Росія, оскільки довідка про підтвердження пільгового характеру роботи від 09.04.2020 № 59 не відповідає вимогам додатку 5 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, також відсутні дані про спуски в шахту; з 16.06.2015 по 30.03.2017 в "Северная алмазная компания" Росія, оскільки довідка про підтвердження пільгового характеру роботи від 05.03.2020 № 114 не відповідає вимогам додатку 5 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, також відсутня довідка про заробітну плату.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV)).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV занотовано: право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно частини 3 статті 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

З вивчення матеріалів справи вбачається, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача, останній працював у ООО «ДДС-Плюс» з 14.05.2015 по 15.06.2015, в якості прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею; ООО «Северная алмазная компания» з 16.06.2015 по 30.03.2017 в якості прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею (а.с. 15-16).

З довідок № 114 від 05.03.2020 року, № 59 від 09.04.2020 року вбачається, що позивач працював у ООО «ДДС-Плюс» з 14.05.2015 по 15.06.2015, в якості прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею; ООО «Северная алмазная компания» з 16.06.2015 по 30.03.2017 в якості прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 (а.с. 24, 26).

Отже, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи у трудовій книжці, підтверджують характер роботи позивача у період з 14.05.2015 по 15.06.2015, з 16.06.2015 по 30.03.2017, що надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 127/9289/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати періоди за провідними професіями з 14.05.2015 по 15.06.2015, з 16.06.2015 по 30.03.2017 із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

За унормуванням ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Суд зазначає, що фактично ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дублює положення ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, враховуючи, що позивач працював прохідником, тобто за професією, що передбачена ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що періоди роботи з 14.05.2015 по 15.06.2015, з 16.06.2015 по 30.03.2017 підлягають зарахуванню до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №333/3704/16-а.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 травня 2021 року є не обґрунтованим, прийнято без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а отже не відповідає вимогам Конституції та законам України та підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем не доведено, що він у даних правовідносинах діяв правомірно.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ч. 2 ст. 9, ст. ст. 308,311,313,315,316,321,322,325,328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області -залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду 10 січня 2022 р. у справі № 200/15433/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з екстреними відключеннями електроенергії 28 та 29 листопада 2022 року на тлі повномасштабного вторгнення рф в Україну справа розглянута 5 грудня 2022 року і повний текст складено 5 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв