Справа № 480/4774/22
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
05 грудня 2022 року Справа № 480/4774/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Гелета С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), і просить суд зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати та зняти арешт з нерухомого майна (об`єкт обтяження: все майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ), накладений постановою від 17.07.2009 Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції ст. державний виконавець Школа С.М., зареєстрований: 20.07.2009 14:39:03 за №8895604 реєстратором: Сумською філією державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач дізналася з державного реєстру про те, що на її майно накладено арешт на підставі постанови Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції. З метою зняття арешту позивач звернулася до відповідача із заявою про скасування, з тих підстав, що будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з позивача коштів на виконанні у Зарічного ВДВС не перебувають, але отримала лист, в якому відповідач зазначив, що підставою для зняття арешту повинно бути відповідне рішення суду.
Відповідач відзиву на адміністративний позов не надав, але надіслав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в Зарічному ВДВС перебувало виконавче провадження №13774457, але документи за 2009 рік знищені по закінченню терміну зберігання.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, витребувано у учасників провадження додаткові докази та письмові пояснення, судом також додатково витребувано інформацію в Зарічному районному суді м.Суми.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідно до витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна 20.07.2009 за №8895604 зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_3 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 13774457.
Як зазначає представник позивача в адміністративному позові та додаткових пояснень будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з позивача на виконанні в ДВС не перебувають, позивач не пам`ятає чи виносилися відносно позивача ухвали про забезпечення позові (доказів) до 17.07.2009. Стосовно рішення Апеляційного суду Сумської області від 04.08.2011 по справі №22-ц-1286/11 позивачці наразі невідомі обставини винесення вказаного рішення, зазначене рішення в Реєстрі судових рішень є знеособленим. Крім того відповідно до інформації Зарічного районного суду м.Суми інформації про прийняття судових рішень відносно ОСОБА_2 згідно алфавітних показників з цивільних, кримінальних справ та комп`ютерної програми «Атлант» за період з 01.01.2009 по 17.07.2009 не було знайдено. Ковпаківський районний суд м.Суми повідомив, що в період з 1997 по 2009 р. справи, в яких відповідачем чи співвідповідачем є ОСОБА_2 не розглядалися.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що справа не може бути розглянута за правилами адміністративного судочинства, виходячи із наступного.
Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Підпункт 4.2 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини): отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Частиною першою статті 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
З аналізу наведених норм права слід дійти висновку, що для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.
ЦПК передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства(частина перша статті 19 цього Кодексу).
Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, та про зняття такого арешту розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.
Згідно з частиною другою статті 30 ЦПК позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Таким чином матеріалами справи не підтверджується, що Зарічним ВДВС в м.Суми було накладено арешт на майно позивача і позивач в такому виконавчому провадженні була боржником. Відповідно до записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження здійснені відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 13774457 від 17.07.2009.
Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 року у справі №340/25/19, для визначення юрисдикції таких спорів необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.
Підставою цього позову позивач визначила наявність арешту, накладеного на її майно, що перешкоджає їй вільно володіти та розпоряджатися ним.
Доказів того, що позивач є або була стороною виконавчого провадження, у якому накладений арешт на майно, суду не надано, судом не встановлено, відповідач зазначив про відсутність будь-яких виконавчих проваджень відносно позивача, а тому даний спір за своєю суттю не є публічно-правовим, а стосується захисту цивільних прав позивача щодо нерухомого майна, яке обтяжене арештом, тож цей спір з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.
Спір, який виник між позивачем та органом державної виконавчої служби (у тому числі із її посадовими і службовими особами), з приводу зняття арешту з нерухомого майна не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судами загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом також враховується та обставина, що на запит суду Зарічним районним судом м.Суми надано письмові пояснення і яких повідомлено суд про те, що в провадженні Зарічного районного суду перебувала цивільна справа №2-1534/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» в особі Сумського відділення до товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм 2002», ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення за кредитним договором.
06.07.2009 Зарічним районним судом у м.Суми у справі №2-2346/09 винесено ухвалу про забезпечення позові в даній справі та було накладено арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1 ) у межах ціни позову 288047,76 грн.
Ухвала суду від 06.07.2009 оскаржувалася в апеляційному порядку, але ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23.09.2009 залишена без змін.

В подальшому ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 21.09.2011 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 06.07.2009 в частині накладення арешту на майно, належне на праві власності ОСОБА_5 .

Як зазначено у письмових поясненнях Зарічного районного суду м.Суми згідно матеріалів справи №№2-1534/2011 ухвала суду від 21.09.2011 направлялася сторонам до відому 21.09.2011, а 29.09.2011 представником ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 отримано копію ухвали від 21.09.2011.

Таким чином на час звернення до суду, відсутні докази того, що скасовано арешт майна позивача в межах суми стягнення по справі №2-2346/09, та спростовує твердження позивача щодо відсутності як судових спорів щодо участі позивача по цивільним справам, так і ухвали суду від 06.07.2009 про накладення арешту на майно позивача в межах суми стягнення 288047,76 грн. В даному випадку у суду відсутні підстави для скасування обтяжень за наявності ухвали суду від 06.07.2009 про арешт майна позивача в межах адміністративного судочинства, враховуючи те, що дане питання повинно вирішуватися виключно в порядку, передбаченому ЦПК України, в межах цивільної справи, в якій було накладено у 2009 році арешт на майно позивача.

Таким чином, із врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, які застосовуються судом при розгляді даної справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини, у відповідності до ч. 1 ст. 239 КАС України суд роз`яснює позивачу, що спір має вирішуватись судом за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду зокрема в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тож для повернення судового збору, сплаченого за подання цього позову, позивачу слід звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 19, 183, 238, 241- 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зобов`язання Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати та зняти арешт з нерухомого майна (об`єкт обтяження: все майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ), накладений постановою від 17.07.2009 Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції ст. державний виконавець Школа С.М., зареєстрований: 20.07.2009 14:39:03 за №8895604 реєстратором: Сумською філією державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення за захистом порушеного права у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з моменту складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гелета