Справа № 620/4879/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4879/20 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Аліменка В.О., Безименної Н.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ''Гетьманське'' на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ''Гетьманське'' до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю ''Гетьманське'' звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування Припису від 02.10.2020 № 698-ДК/0357Пр/03/01/-20.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Беручи до уваги неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 24.09.2020 № 698-ДК Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області проведено перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної форми власності (земель запасу, резервного фонду), як об`ємів перевірки, які не надані у власність, користування (оренду) на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Чернігівської області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та м.Чернігові управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Куцибою Ю.М. за участю інженера-землевпорядника І категорії ДП «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Ніколаєнко Т.М. проведено обстеження земельних ділянок: кадастровий номер :07:000:0583 (площею 6,4112 га), кадастровий номер :07:000:0581 (площею 33,7000 га), кадастровий номер :07:000:0580 (площею 110,0000 га), за результатами якого 02.10.2020 складено акти обстеження земельної ділянки №698-ДК/273/АО/10/01/-20, №698-ДК/274/АО/Ю/01/-20, №698-ДК/275/АО/Ю/01/-20, (а.с.36-44) та виявлено наступне:

- Актом обстеження земельної ділянки №698-ДК/273/АО/10/01/-20 від 02.10.2020 встановлено, що відповідно до інформації, наданої відділом у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0583 (площа 6,4112 га) належить до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності (угіддя - рілля). Відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру за результатами інвентаризації земель 2019 року, на даний час у власність або користування (оренду) земельна ділянка не передана. В єдиному масиві із зазначеною земельною ділянкою, знаходяться земельні ділянки сільськогосподарського призначення фізичних осіб. Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0031 (власник ОСОБА_2 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське»; земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0034 (власник ОСОБА_3 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське»; земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0036 (власник ОСОБА_4 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське»; земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0033 (власник ОСОБА_5 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське».

Рішення (наказ) про надання земельної ділянка з кадастровим номером :07:000:0583 (площа 6,4112 га) на території Печенюгівської сільської ради не приймалось.(а.с. 11-13).

- Актом обстеження земельної ділянки №698-ДК/274/АО/10/01/-20 від 02.10.2020 встановлено, що відповідно до інформації, наданої відділом у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0581 (площа 33,7000 га) належить до земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності (нерозпайовані землі колишнього КСП «Комунар»). В єдиному масиві із зазначеною земельною ділянкою, знаходяться земельні ділянки сільськогосподарського призначення фізичних осіб. Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0031 (власник ОСОБА_2 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське»; земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0034 (власник ОСОБА_3 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське»; земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0036 (власник ОСОБА_4 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське»; земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0033 (власник ОСОБА_5 ), зареєстровано право оренди за ТОВ «Гетьманське».

Рішення (наказ) про надання земельної ділянка з кадастровим номером :07:000:0581 (площа 33,7000 га) на території Печенюгівської сільської ради не приймалось (а.с.14-16).

- Актом обстеження земельної ділянки №698-ДК/275/АО/10/01/-20 від 02.10.2020 в ході перевірки на місцевості виявлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0580 (площа 110,0000 га), яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Печенюгівської сільської ради, частина якої засіяна соняхом на площі 34,5341 га, зазначені обставини підтверджуються складеною інженером-землевпорядником Ніколаєнко Т.М. план- схемою, що додана до акту обстеження. Рішення (наказ) про надання земельної ділянка з кадастровим номером :07:000:0580 (площа 110,0000 га) на території Печенюгівської сільської ради не приймалось. Відповідно до пояснень Печенюгівського сільського голови Черепа М.А. дану земельну ділянку обробляє ТОВ «Гетьманське» (а.с.17-19).

Отже, за результатами обстеження земельних ділянок встановлено їх використання без правовстановлюючих документів.

З метою усунення виявлених порушень земельного законодавства 02.10.2020 головним спеціалістом Куцибою Ю.М. видано Припис про усунення виявлених порушень від №698-ДК/0357Пр/03/01/-20 (далі - Припис), яким приписано в 30-денний термін з дня його отримання усунути виявлені порушення, тобто оформити правовстановлюючі документи на використання земельних ділянок або звільнити самовільно зайняті земельні ділянки (а.с.20-21).

Позивач, вважаючи оскаржуваний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Статтею 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Згідно з положеннями статті 4 Закону визначено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Статтею 5 Закону встановлено, що державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно статті 6 Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, серед іншого, у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Статтею 9 Закону передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Відповідно до статті 10 Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Отже, державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності. Приписи про усунення виявлених порушень мають надаватися лише тим особам, які безпосередньо вчинили порушення вимог земельного законодавства.

Так, наказом Держгеокадастру від 27.12.2016 № 353 «Про організаційні заходи із здійснення функцій державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів територіальними органами Держгеокадастру», затверджено форми актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки та обстеження земельної ділянки, які складаються під час здійснення державного нагляду (контролю) щодо дотримання земельного законодавства.

Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, і згідно покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності (пункт 1 та підпункт 30 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що відповідач при проведенні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом- земельної ділянки, діяв в межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 Земельного кодексу України).

Так, перевіркою встановлено користування позивачем земельними ділянками приватної та комунальної власності без правовстановлюючих документів, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Факт використання єдиним масивом земельних ділянок з кадастровим номером :07:000:0583 (площа 6,4112 га) та кадастровим номером :07:000:0581 (площа 33,7000 га) та із земельними ділянка (паями) для вирощування сільськогосподарських культур встановлено в ході перевірки на місцевості із залученням інженера-землевпорядника.

Наданий позивачем Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року містить відомості про загальну площу посіву сільськогосподарської культури 2643,19 га та вказано адресу здійснення діяльності - с.Вороб`ївка, с.Грем`яч, с.Лизунівка, с.Бучки Новгород-Сіверського району. Зі звіту не можна встановити площу посіву культур саме на території Печенюгівської сільської ради. При цьому Розділ 2 зазначеного Звіту містить інформацію про те, що площа сільськогосподарських угідь, які перебувають в оренді ТОВ «Гетьманське» становить 6201,97 га (а.с.46-48).

Доводи позивача, що з плану-схеми до Акту №698-ДК/275/А0/10/01/-20 видно, що між земельною ділянкою, яку використовує ТОВ «Гетьманське» та ділянкою з кадастровим номером :07:000:0580 проходить польова дорога, а отже це два різних поля, які відмежовані дорогою та не можуть вважатись засіяними єдиним масивом, суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року №858-IV (далі - Закон №858-IV) масив земель сільськогосподарського призначення - сукупність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що складаються з сільськогосподарських та необхідних для їх обслуговування несільськогосподарських угідь (земель під польовими дорогами, меліоративними системами, господарськими шляхами, прогонами, лінійними об`єктами, об`єктами інженерної інфраструктури, а також ярами, заболоченими землями, іншими угіддями, що розташовані всередині земельного масиву), мають спільні межі та обмежені природними та/або штучними елементами рельєфу (автомобільними дорогами загального користування, полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, водними об`єктами тощо).

Отже, в розумінні наведеної норми, земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0580 та земельні ділянки, що знаходяться в оренді позивача знаходяться в одному масиві земель сільськогосподарського призначення, не зважаючи на те, що між ними знаходиться польова дорога.

Стосовно посилань позивача про застосування під час проведення перевірки Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, в частині способу/порядку здійснення перевірки, то суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Так, вказаним Законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія, особливості та обмеження перевірок, які не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Отже, норми вищенаведеного Закону стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не регулюють порядок перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

У той же час, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а відтак, посилання позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18.

Щодо проведення обстеження земельних ділянок без повідомлення позивача, суд першої інстанції вірно зазначив, що такий факт під час проведення перевірки, складання акту обстеження земельної ділянки та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою не є вагомим для розгляду даної справи, оскільки, як вже було вказано судом, об`єктом перевірки були земельні ділянки, щодо яких було встановлено факт їх самовільного використання, при цьому ТОВ «Гетьманське» суб`єктом перевірки не було.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 02.10.2020 № 698-ДК/0357Пр/03/01/-20, яким на позивача було покладено зобов`язання: «у 30-ти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки, тобто оформити правовстановлюючі документи на її використання або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку».

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ''Гетьманське'' залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.О.Аліменко

суддя Н.В.Безименна