Справа № 295/12729/22
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2022-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи поліцейського 1 взводу 3 роти БУПП в Житомирській області Хуторної Наталії Юріївни, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.12.2022 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що 18.10.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , з метою припинення протиправних, на думку позивача, дій раніше знайомих їй осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вчинялись відносно доньки позивача ОСОБА_4 , було викликано поліцію.

За наслідком прибуття працівників поліції позивача було доставлено до поліцейського відділу та в подальшому складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП як завідомо неправдивий виклик спеціальних служб.

Позивач у викладених вимогах просить скасувати постанову поліцейського 1 взводу 3 роти БУПП в Житомирській області Хуторної Наталії Юріївни серії ГАБ № 579600 від 18.10.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Одночасно із позовом ОСОБА_1 подала заяву про звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В підстави наведених заяв сторона покладає важкий матеріальний стан позивач є особою з інвалідністю 3-ї групи, отримує пенсію в розмірі 2300,00 грн., що утруднюватиме, в разі оплати судових витрат, забезпечення сплати комунальних послуг, забезпечення інших життєвих потреб. В обгрунтування поновлення строку звернення до суду учасник вказує про фактичне отримання копії постанови 28.10.2022 року, необізнаність в юридичній сфері, призначення адвоката за безоплатною вторинною допомогою 28.11.2022 року.

Дослідивши зміст позовної заяви, доданих до неї документів, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

У своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц Верховний суд зауважив, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

В даному випадку суд звертає увагу, що позивач не надає жодного доказу на підтвердження відомостей про дохід (розмір отримуваної пенсії, інші доходи).

Крім того, оскільки стороною фактично не спростовуються обставини матеріальної можливості сплати комунальних послуг, твердження про неможливість сплати судового збору виявляє логічне взаємовиключення. Витрати на комунальні послуги не превалюють над платежами, обов`язковість яких визначена положеннями Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору та приходить до висновку про невідповідність поданого позову вимогам ч.3 ст. 161 КАС України, згідно з якою до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17 зазначено: «Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

За таких обставин, позивач має надати документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Реквізити для сплати:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0006831

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету:

Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

З приводу заяви про поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За положеннями ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З огляду на час винесення оскаржуваної постанови 18.10.2022 року, крайнім строком зверення до адміністративного суду є 28.10.2022 року.

Позивач не зазначає про умови, за яких відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, не повідомляє про те, чи існували перешкоди в отриманні постанови за наслідком розгляду справи в день її прийняття.

Слід додати, що визначений чинним законодавством строк зверення до суду є суттєво порушеним і при умові фактичного отримання копії оскаржуваної постанови позивачем, а саме 28.10.2022 року.

Зазначені позивачем відомості про звернення за юридичною допомогою внаслідок юридичної необізнаності не відтворюють даних про фактичний час звернення до центру безоплатної вторинної допомоги, обставини, які перешкоджали здійснити таке звернення за юридичною допомогою в розумний термін, відносно законодавчо закріпленого десятиденного строку для звернення із позовом, не наводяться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищенаведене, позивач має вказати інші підстави, внаслідок яких встановлений законом строк звернення до суду із позовом було пропущено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 241-256 КАС України, ст.ст. 289, 291 КУпАП, суд,-

постановив:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про звільнення (відстрочення) від сплати судових витрат.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи поліцейського 1 взводу 3 роти БУПП в Житомирській області Хуторної Наталії Юріївни, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк в десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для виконаня вимог ухвали.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не виправить недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя: Д.М.Лєдньов