Справа № 360/8295/21
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

29 листопада 2022 року Справа № 360/8295/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Качанка О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Попової Н.І.,

представника відповідача Захарової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом адвоката Гамова Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Гамова Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі відповідач), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 893-ОС від 15.11.2021 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби за контрактом у запас Збройних Сил України за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем);

- поновити старшого лейтенанта ОСОБА_1 (П-007895) на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь старшого лейтенанта ОСОБА_1 (П-007895) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.11.2021 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 893-ОС позивача було звільнено з військової служби за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас без права носіння військової форми одягу. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважається 15.11.2021.

Підставою для припинення (розірвання) контракту та звільнення зі служби позивача слугувало систематичне невиконання умов контракту. Проте, позивачу не відомо, які саме документи були покладені в основу дисциплінарного (службового) розслідування, які саме проступки ним були допущені та до якого висновку прийшла дисциплінарна комісія, запропонувавши начальнику звільнити позивача з військової служби.

Комплексу заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, відповідачем відносно позивача не було проведено та до його відома не доведено.

З посиланням на норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, позивач вважає, що наказ від 15.11.2021 № 893-ОС є протиправним та таким, що порушує його права та свободи.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено таке.

Позивачем був укладений контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України. Відповідно до укладеного контракту, останнім було взято на себе зобов`язання, зокрема: додержуватися Конституції України, законів України, Статутів ЗСУ, Кодексу професійної етики військовослужбовця ДПСУ та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників, виконувати службові обов`язки військовослужбовця, вимоги посадової інструкції, постійно вдосконалювати майстерність та професійний рівень.

Відповідач вказує, що за час проходження військової служби на посаді начальника автомобільної та бронетанкової служби відділу озброєння та матеріально-технічного забезпечення позивач неодноразово порушував військову дисципліну, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Так, 29.09.2021 наказом начальника прикордонного загону № 2244-АГ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «догана»; 13.10.2021 наказом начальника прикордонного загону № 2336-АГ «Про результати службового розслідування» позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність»; 09.11.2021 наказом начальника прикордонного загону № 2546-АГ «Про результати службового розслідування» позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана»; 10.11.2021 наказом начальника прикордонного загону № 2559-АГ «Про результати службового розслідування» позивачу оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана». З наказами про оголошення дисциплінарних стягнень позивач ознайомлений під підпис.

У зв`язку з неодноразовим притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, 10.11.2021 на ім`я начальника загону надійшла службова записка № 2246 с/з про розгляд на атестаційній комісії питання щодо подальшого проходження служби в лавах ДПСУ старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Одночасно було складено подання до звільнення з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з яким позивач також був ознайомлений 11.11.2021.

11.11.2021 була проведена атестаційна комісія, за результатами якої вирішено клопотати перед начальником загону про звільнення ОСОБА_1 за п.п. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), про що складено протокол № 31 про засідання атестаційної комісії, який затверджений начальником загону 12.11.2021. Разом з тим, 11.11.2021 з позивачем провели бесіду та довели аркуш попередження з приводу звільнення з військової служби в запас за п.п. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що підтверджується його особистим підписом. Того ж дня позивачем був відпрацьований рапорт (від 11.11.2021 № 30667р) щодо звільнення з військової служби без дотримання двотижневого терміну. Наказом начальника загону від 12.11.2021 № 890-ОС «Про особовий склад» з позивачем було припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за п.п. «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Наказом начальника загону від 15.11.2021 № 893-ОС «Про особовий склад» позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Листом від 19.11.2021 № 12/1050ДСК особова справа позивача була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_2 для обліку та зберігання.

Відповідач вказує, що під час проведення службових розслідувань були виявлені порушення військової дисципліни, посадових обов`язків з боку позивача, тому позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Наказ начальника прикордонного загону від 29.09.2021 № 2244-АГ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», наказ начальника прикордонного загону № 2336-АГ від 13.10.2021 «Про результати службового розслідування», наказ начальника прикордонного загону від 09.11.2021 № 2546-АГ «Про результати службового розслідування» та наказ начальника прикордонного загону 10.11.2021 № 2559-АГ «Про результати службового розслідування», якими позивачу оголошені дисциплінарні стягнення, видано відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року № 551-XIV та в межах наданих повноважень.

Що стосується оскаржуваного наказу начальника прикордонного загону від 15.11.2021 № 893-ОС «Про особовий склад» щодо виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, відповідач зазначає, що він є законним, оскільки альтернативних дій відповідача по відношенню до подальшого проходження військової служби позивачем не було.

Позивачем не надано жодних доказів, які б вказували на порушення відповідачем вимог закону під час виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Таким чином, на думку відповідача, не підлягає задоволенню і похідна вимога позивача щодо поновлення позивача на військовій службі та вимога щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки підстави для скасування наказу начальника загону від 15.11.2021 № 893-ОС відсутні.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.12.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.01.2022 відкрито провадження у справі після усунення недоліків позовної заяви, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні 15.02.2022. 15.02.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.03.2022.

Судове засідання 03.03.2022 не відбулося у зв`язку з військовою агресією рф проти України, загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату суду.

Ухвалою суду від 15.06.2022 відкладено розгляд справи до відновлення можливості проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 21.06.2022 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.08.2022 поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.09.2022.

08 вересня 2022 року судове засідання відкладено до 18 жовтня 2022 року.

18 жовтня 2022 року в судовому засіданні оголошено перерву до 29 листопада 2022 року.

Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, наполягала на розгляді справи по суті.

Відповідно до частини 5 статті 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Отже, враховуючи, що представник відповідача в судовому засіданні наполягала на розгляді справи по суті, зважаючи, що неявка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів справи достатньо для повного та всебічного розгляду справи, суд дійшов висновку щодо розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспорта громадянина України та реєстраційної картки платника податків.

27 березня 2017 року між ректором ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі Контракт).

Згідно з пунктом 1 вказаного Контракту ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання протягом дії цього Контракту проходити військову службу на посадах офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України на умовах і в порядку, встановлених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби, та цим Контрактом.

Контракт укладено на п`ять років з 27 травня 2017 року по 26 травня 2022 року та набрав чинності 27 травня 2017 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.03.2021 № 177-ОС «Про особовий склад» старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 17 березня 2021 року, зараховано до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.04.2021 № 244-ОС «Про особовий склад», старший лейтенант ОСОБА_1 з 09 квітня 2021 року вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою начальника автомобільної та бронетанкової служби відділу озброєння та матеріально-технічного забезпечення.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.10.2021 № 12/7783, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.10.2021 № 560-ОС, зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_4 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який відсторонений в рамках кримінального провадження від посади з 06 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, згідно з підпунктом 5 пункту 127, підпункту 2 пункту 89 Положення.

Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.09.2021 № 2244-АГ позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «догана» за порушення вимог ст. 16, абзацу 2 ст. 58, ст. 82, абзацу 12, 13 ст. 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, посадової інструкції, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.12.2020 № 2424-АГ, що виразилось у неналежній організації роботи автомобільної та бронетанкової служби відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення, неналежній організації ремонту техніки та не забезпеченні її постійної справності. З даним наказом позивача ознайомлено 30.09.2021 під особистий підпис.

Крім того, згідно з висновком службового розслідування за фактом виїзду автомобіля «Volkswagen Т5» без відповідного дозволу та документів, затвердженого в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 04.10.2021, зокрема, запропоновано:

- за порушення вимог статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 5 розділу V наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.07.2017 № 595 «Про затвердження Інструкції про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час», абзацу 3 пункту 6 наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.12.2020 № 2634-АГ «Про організацію експлуатації транспортних засобів та спеціальної техніки», що виразилось у перевищенні своїх службових повноважень та проведенні інструктажу водіїв, про що проставляв відповідні підписи в «книзі інструктажу та контролю руху машин, які виїжджають за межі частини (гарнізону)» стосовно старшого лейтенанта ОСОБА_4 скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП «Перевищення військовою особою влади чи службових повноважень» (пункт 3 висновку);

- за порушення вимог статей 11, 12, 35, 36, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п. 2.1, 5.1, 5.2, 10.1, 16.1, 20.1 Кодексу поведінки працівників, Військової присяги, контракту про проходження військової служби, додатком № 1 наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.01.2021 № 1-АГ, що виразилось у наданні вказівки солдату ОСОБА_5 та штаб сержанту ОСОБА_6 щодо виїзду без старшого машини, порушенні наряду використання машин, виїхав на автомобілі «Volkswagen Т5» ВВ024В за територію військової частини в особистих справах, без старшого машини, відповідного дозволу, доповіді про даний факт нікому не здійснив та в подальшому був затриманий співробітниками управління стратегічних розслідувань Національної поліції в Луганській області після отримання від приватного підприємця (постачальника запчастин) неправомірної вигоди в сумі 100 тис. грн., за непостачання частини запчастин, які передбачені укладеним договором, старшого лейтенанта ОСОБА_4 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника прикордонного загону попередити про неповну службову відповідність (пункт 4 висновку).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2021 № 2336-АГ «Про результати службового розслідування», за порушення вимог статей 11, 12, 35, 36, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п. 2.1, 5.1, 5.2, 10.1, 16.1, 20.1 Кодексу поведінки працівників, Військової присяги, контракту про проходження військової служби, додатку № 1 наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.01.2021 № 1-АГ старшому лейтенанту ОСОБА_7 оголошено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність». З даним наказом позивач ознайомлений 19.10.2021 під особистий підпис.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП «Перевищення військовою особою влади чи службових повноважень» у відношенні ОСОБА_1 , судом встановлено, що постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 19.11.2021 у справі № 415/8115/21, яка набрала законної сили 29.11.2021, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також матеріалами справи підтверджується, що згідно з висновком службового розслідування по факту встановлення причин та умов, що призвели до виникнення негативних явищ, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_8 26.10.2021, зокрема, запропоновано:

- за порушення абзацу 1 статті 11, статей 12, 16 Статуту внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 1, абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 2.1, 2.3, 5.2, абзацу 1, 2 пункту 12.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, Міністерства фінансів України, Адміністрації Держприкордонслужби України, Головного управління Державної служби України від 05.07.2011 № 330/151/809/434/146, що виразилося у нездійсненні доповіді своєму безпосередньому начальнику про те, що частини транспортних засобів, відповідно до договору № 245-21 про поставку товарів спеціального призначення від 11.08.2021, до військової частини не надійшли, що документи на оприбуткування матеріальних засобів, які відсутні, опрацьовано та надано до фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби), що призвело до затримання військовослужбовця правоохоронними органами за отримання неправомірної вигоди, підриву іміджу прикордонного загону та Державної прикордонної служби України, зриву поставки частин транспортних засобів, невиконання плану-графіку виходу техніки в ремонт та зниження коефіцієнту справності техніки, підриву бойової готовності військової частини в особливий період в районі проведення операції об`єднаних сил, начальника автомобільної та бронетанкової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника прикордонного загону оголосити «сувору догану».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2021 № 2546-АГ «Про результати службового розслідування», за порушення абзацу 1 статті 11, статей 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 2.1, 2.3, 5.2, абзацу 1, 2 пункту 12.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом МВС, МЗС, Міністерства фінансів України, Адміністрації Держприкордонслужби України, Головного управління Державної служби України від 05.07.2011 № 330/151/809/434/146, що виразилось у нездійсненні доповіді своєму безпосередньому начальнику про те, що частини транспортних засобів, відповідно до договору № 245-21 про поставку товарів спеціального призначення від 11.08.2021, до військової частини не надійшли, що документи на оприбуткування матеріальних засобів, які відсутні, опрацьовано та надано до фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби), що призвело до затримання військовослужбовця правоохоронними органами за отримання неправомірної вигоди, підриву іміджу прикордонного загону та Державної прикордонної служби України, зриву поставки частин транспортних засобів, невиконання плану-графіку виходу техніки в ремонт та зниження коефіцієнту справності техніки, підриву бойової готовності військової частини в особливий період в районі проведення операції об`єднаних сил, начальника автомобільної та бронетанкової служби старшому лейтенанту ОСОБА_9 оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана». З даним наказом позивача ознайомлено 09.11.2021 під особистий підпис.

Згідно з висновком службового розслідування за фактом нестачі майна складу автомобільної та бронетанкової служби під час позапланової інвентаризації, відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.09.2021 № 2046-АГ «Про проведення позапланової інвентаризації», затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_8 05.11.2021, зокрема, запропоновано:

- за порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 7 розділу IX «Особливості використання автомобільної та бронетанкової техніки у підрозділах охорони державного кордону» Інструкції 595, п. 4 розділу II «Обов`язки посадових ociб» Інструкції 595, пп. 6 п. 5 «Облік машин та майна» розділу IV «Забезпечення машинами i майном» Інструкції 595, що виразилось у неопрацюванні належних документів на короткочасне зберігання транспортних засобів зi складу автомобільної та бронетанкової служби до підрозділів охорони кордону та призвело до відсутності транспортних засобів та майна, що знаходяться на обліку матеріально-відповідальної особи автомобільної та бронетанкової служби, а фактично знаходяться в підрозділах охорони кордону без належним чином оформлених документів, старшого лейтенанта ОСОБА_1 у відповідності до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності правами начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2021 № 2559-АГ «Про результати службового розслідування», за порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 7 розділу IX «Особливості використання автомобільної та бронетанкової техніки у підрозділах охорони державного кордону» Інструкції 595, п. 4 розділу II «Обов`язки посадових ociб» Інструкції 595, пп. 6 п. 5 «Облік машин та майна розділу IV «Забезпечення машинами i майном», наказу МВС № 595, що виразилось у неопрацюванні належних документів на короткочасне зберігання транспортних засобів зi складу автомобільної та бронетанкової служби до підрозділів охорони кордону та призвело до відсутності транспортних засобів та майна, що знаходяться на обліку матеріально-відповідальної особи автомобільної та бронетанкової служби, а фактично знаходяться в підрозділах охорони кордону без належним чином оформлених документів, старшому лейтенанту ОСОБА_9 оголошено «сувору догану». З вказаним наказом позивача ознайомлено 11.11.2021 під особистий підпис.

11.11.2021 було зареєстровано службову записку за № 2246с/з, складену на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проханням розглянути на атестаційній комісії питання щодо подальшого проходження служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону, у зв`язку із наявністю 4 дисциплінарних стягнень.

Згідно з протоколом № 31 засідання атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.11.2021, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 12.11.2021, було розглянуто питання щодо подальшого проходження військової служби ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю 4 вищевказаних дисциплінарних стягнень та вирішено клопотати про дострокове припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Також 11.11.2021 було складено подання до звільнення з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у вказаному поданні зазначено, що особливими мотивами та підставами дострокового звільнення є те, що відповідно до пунктів 36 та 284 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, у зв`язку з тим, що протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків, старший лейтенант ОСОБА_1 притягувався чотири рази до відповідальності, а саме:

- дисциплінарне стягнення «догана», оголошене наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 29.09.2021 № 2244-АГ;

- дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність», оголошене наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.10.2021 № 2336-АГ;

- дисциплінарне стягнення «сувора догана», оголошене наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.11.2021 № 2546-АГ;

- дисциплінарне стягнення «сувора догана», оголошене наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 10.11.2021 № 2559-АГ.

З вказаним поданням позивача 11.11.2021 ознайомлено під особистий підпис.

Позивач був попереджений про дострокове припинення (розірвання) та звільнення з військової служби за статтею 26 частиною 5 пункту 2 підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу» у строк, установлений законодавством, що підтверджується аркушем попередження про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби, з яким позивач ознайомлений 11.11.2021. В аркуші попередження позивач зазначив, що не згоден з вищевказаними дисциплінарними стягненнями.

11.11.2021 позивачем подано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 рапорт про звільнення його з військової служби в запас, не дотримуючись двотижневого терміну.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.11.2021 № 890-ОС «Про особовий склад» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, без права носіння військової форми одягу. Підстава: аркуш попередження про звільнення від 11.11.2021, подання до звільнення від 11.11.2021, протокол засідання атестаційної комісії від 11.11.2021 № 31.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2021 № 893-ОС «Про особовий склад» старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні начальника загону, звільненого з військової служби за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, в запас без права носіння військової форми одягу.

Позивач, не погоджуючись з його звільненням зі служби, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; «з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано», тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; «обґрунтовано», тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 статті 2 вказаного Закону передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону № 2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 24 Закону № 2232-XII встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (далі Положення про проходження служби).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Пунктами 1, 4 Дисциплінарного статуту (зі змінами та доповненнями), визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (пункт 45 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до пункту 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, позбавлення військового звання.

Згідно з абзацом 3 статті 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців, визначено статтями 83, 84 Дисциплінарного статуту, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно з пунктом 26 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, звільняється з військової служби з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» врегульовано питання звільнення з військової служби.

Частиною 5 вказаної статті визначено підстави для припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом.

Так, підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Пунктом 284 Положення про проходження служби визначено, що військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з абзацом другим пункту 267 вказаного Положення, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з ініціативи, зокрема, командування органу Держприкордонслужби - за наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г", "д", "е", "з", "и", "і", "ї", "й", "л", "м" та "н" пункту 1, підпунктами "а", "б", "в", "г", "д", "е", "ж", "з", "и", "і", "ї" та "л" пункту 2, пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пункту 288 Положення про проходження служби, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби за рішенням командування за розпорядженням начальника органу Держприкордонслужби, в якому проходить службу військовослужбовець, кадровий підрозділ органу забезпечує підготовку подання про його звільнення.

Форма та порядок подання про звільнення військовослужбовців з військової служби та перелік документів, які додаються до нього у випадках, передбачених абзацами першим і другим цього пункту, визначаються наказом Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 292 Положення передбачено, що наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за обраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням (пункт 293 Положення про проходження служби).

Пунктом 7 вказаного Положення визначено, що закінченням проходження громадянином військової служби вважається день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків особового складу Адміністрації Держприкордонслужби чи її розвідувального органу, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ або органів (підрозділів) забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби) у зв`язку з його звільненням з військової служби в запас або у відставку, загибеллю (смертю), визнанням судом безвісно відсутнім або оголошенням померлим.

Як встановлено судом, з позивачем був укладений контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України.

Відповідно до укладеного контракту, позивачем було взято на себе зобов`язання: додержуватися Конституції України, законів України, Статутів ЗСУ, Кодексу професійної етики військовослужбовця ДПСУ та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників, виконувати службові обов`язки військовослужбовця, вимоги посадової інструкції, постійно вдосконалювати майстерність та професійний рівень.

Пунктами 2.1, 6.1, 6.4 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом МВС України, МЗС України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України № 330/151/809/434/146 від 05.07.2011 визначено, зокрема:

2.1. Працівник зобов`язаний служити Українському народові, демонструючи етичну поведінку, усвідомлюючи, що його служба передбачає: професійне, сумлінне виконання службових обов`язків згідно з Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами.

6.1. Працівник повинен постійно працювати над удосконаленням свого професійного рівня.

6.4. Працівник повинен мати високий рівень професійної підготовки, знати вимоги законодавства за посадою та вміло застосовувати їх під час виконання службових обов`язків.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що саме на військовослужбовця покладено обов`язок знати вимоги законодавства за посадою та беззастережно їх виконувати.

Водночас, зі змісту наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.11.2021 № 890-ОС «Про особовий склад» вбачається, що з ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як вказувалось, згідно пункту 284 Положення про проходження служби, військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що він протягом останніх дванадцяти місяців перед припиненням контракту неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема, згідно наказів від 29.09.2021 № 2244-АГ, від 13.10.2021 № 2336-АГ, від 09.11.2021 № 2546-АГ та від 10.11.2021 № 2559-АГ.

З вказаними наказами позивача було ознайомлено під особистий підпис. Доказів визнання їх протиправними та скасування, позивачем не надається. Натомість, відповідач вказує, що вказані накази як на момент складання подання про звільнення так і видання наказу про звільнення, а також на час розгляду даної справи у суді, є чинними.

Отже, підставою для припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовця, з яким укладено контракт на проходження військової служби, за наведеними вище нормами є систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби обов`язків військовослужбовець два або більше разів притягувався до дисциплінарної відповідальності на підставі письмового наказу.

З наявних в матеріалах справи доказів, суд не вбачає порушення відповідачем порядку звільнення позивача з військової служби.

Разом з тим, варто зазначити, що у поданому позивачем адміністративному позові не заявлялось вимог щодо визнання протиправним наказу від 12.11.2021 № 890-ОС про розірвання контракту та звільнення з військової служби.

Натомість, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ від 15.11.2021 № 893-ОС, згідно якого його виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, в запас без права носіння військової форми одягу.

Надаючи правову оцінку спірному наказу, суд зазначає, що сам наказ з юридично - правової точки зору законний, оскільки в контексті норм Положення про проходження служби, альтернативних дій відповідача по відношенню до подальшого проходження військової служби позивачем не встановлено, окрім як після видання наказу про розірвання контракту та звільнення з військової служби, видати наказ про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Відповідач позбавлений можливості не прийняти відповідний наказ та продовжувати утримувати на службі звільненого військовослужбовця.

При розгляді даної адміністративної справи судом не встановлено обставин та не здобуто доказів, які б вказували на порушення відповідачем вимог закону під час звільнення та виключення позивача зі списків особового складу, які могли б слугувати підставою для задоволення позовних вимог про поновлення позивача на військовій службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Відтак, позивачем не спростовано законні підстави для винесення відповідачем оскаржуваного наказу від 15.11.2021 № 893-ОС та не надано жодного доказу на користь встановлення факту порушення його прав.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто позивач повинен довести, що дійсно має право чи інтерес, про захист якого він просить, та відповідно до приписів частини першої статті 77 КАС України довести обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав чи інтересів позивача належними та допустимими доказами.

Незважаючи на обов`язок, встановлений частиною 2 статті 77 КАС України щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, процесуальне законодавство не звільняє позивача від обов`язку доказувати ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, доводи позивача про порушення його прав не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог позивачем не надано.

Відтак, начальник ІНФОРМАЦІЯ_9 , приймаючи оскаржуваний наказ, діяв обґрунтовано, на підставі повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак, підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу відсутні.

З огляду на те, що вимоги позивача про поновлення його на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від визнання наказу протиправним і його скасування, та з урахуванням відсутності встановлених підстав для скасування такого наказу, суд дійшов до висновку щодо відсутності підстав для поновлення ОСОБА_1 на військовій службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність свого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що у задоволенні вимог адміністративного позову суд відмовляє, підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову адвоката Гамова Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 05.12.2022.

Суддя О.М. Качанок