Справа № 400/11370/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 р.м. ОдесаСправа № 400/11370/21

Суддя в суді І інстанції Марич Є.В. Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної прокуратури, Офісу генерального прокурора про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Миколаївській обласній прокуратурі, Офісу генерального прокурора, а саме:

- визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії, яким позивача не включено до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії від 13 вересня 2021 року № 237 про неуспішне проходження атестації;

- визнання протиправним та скасування наказу від 19 жовтня 2021 року № 1235-к про звільнення позивача з посади прокурора та органів прокуратури;

- поновлення на посаді прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23 жовтня 2021 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин суб`єктами владних повноважень порушено процедуру проведення атестації позивача та процедуру звільнення його з роботи.

В даному випадку, апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що п`ятнадцятою кадровою комісією, всупереч наявного рішення першої кадрової комісії про призначення повторної дати проходження іспиту позивачем, протиправною прийнято оскаржуване рішення про неуспішне проходження позивачем атестації на підставі результатів раніше складеного іспиту.

В свою чергу, відповідачами подано відзиви на отриману апеляційну скаргу у яких зазначено, що у межах спірних правовідносин суб`єктами владних повноважень не порушено процедуру проведення атестації позивача та процедуру звільнення його з роботи, так як неуспішне проходження позивачем анонімного тестування є єдиною та достатньою підставою для його звільнення з прокуратури, яка зазначена в оскаржуваному наказі про звільнення.

Також, на переконання апелянтів, кадрова комісія, як колегіальний орган, що спеціально уповноважений на проведення атестації працівників прокуратури, має дискреційні повноваження на прийняття своїх рішень.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1.

При цьому, на підставі п. 10 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» позивачем подано Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду в обласній прокуратурі та про допуск до проходження атестації.

За результатом іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (2 етап) позивачем отримано 85 балів.

В свою чергу, у день проведення тестування та після генерування його результатів позивачем подано першій кадровій комісії Офісу Генерального прокурора заяву про надання можливості повторно пройти тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, з підстав некоректної роботи комп`ютерної техніки, на якій проводилось тестування.

Проте, за результатами розгляду матеріалів атестації позивача п`ятнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів не встановлено підстав для включення позивача до графіку проходження іспиту (2 етап повторно) та 13 вересня 2021 року прийнято рішення № 237 про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, у зв`язку із набранням 85 балів при необхідності 93 та відсутності підстав для повторного проходження іспиту.

Наказом Миколаївської обласної прокуратури від 19 жовтня 2021 року № 1229-к, відповідно до ст. 11 ЗУ «Про прокуратуру», п. 3, пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та на підставі рішення кадрової комісії від 13 вересня 2021 року № 237, звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області та з органів прокуратури з 22 жовтня 2021 року.

Між тим, вважаючи протиправним своє звільнення з прокуратури на підставі висновків проведеної атестації, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення вимог позивача, так як у межах спірних правовідносин не порушено процедуру проведення атестації позивача та правомірно звільнено позивача з прокуратури за наслідком проведення атестації, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

При цьому, з 25 вересня 2019 року набрав чинність ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно п. 13 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Згідно п. 14 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

Згідно п. 16 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», за результатами складення прокурором іспиту відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.

Згідно п. 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Згідно п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», 19. Установити, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав:

1) неподання прокурором чи слідчим органів прокуратури у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв`язку із цим пройти атестацію;

2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації;

3) в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення прокурора чи слідчого органів прокуратури, який успішно пройшов атестацію;

4) ненадання прокурором чи слідчим органів прокуратури, у разі успішного проходження ним атестації, згоди протягом трьох робочих днів на переведення на запропоновану йому посаду в Офісі Генерального прокурора, обласній прокуратурі, окружній прокуратурі.

В свою чергу, на виконання пунктів 7-17 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», з метою проведення атестації прокурорів, наказом Генеральної прокуратури України від 03 жовтня 2019 року № 221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації.

Згідно п. 6 розділу І Порядку № 221, атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Згідно п. 7 розділу І Порядку № 221, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Між тим, згідно п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача з посади прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження ним атестації.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» розпочато процес атестації прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур та військових прокуратур.

При цьому, з аналізу вищевикладених вимог законодавства вбачається, що початку процедури атестації кожного прокурора передує написання ним заяви затвердженої типової форми про переведення на посаду прокурора у новоутвореному органі та про намір пройти атестацію.

В свою чергу, факт подання такої заяви свідчить про те, що прокурор добровільно надав згоду на проходження атестації, погодився з умовами та процедурою її проведення, а також усвідомлював наслідки неуспішного проходження ним атестації, зокрема, у вигляді звільнення з прокуратури.

Тому, колегія суддів вважає, що подавши заяву про намір пройти атестацію, позивач тим самим підтвердив, що він ознайомлений з умовами та процедурою проведення атестації, погодився на її проведення.

Між тим, сторонами у справі не заперечується, що позивачем не отримано необхідної кількості балів за наслідком складання 04 листопада 2020 року іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

При цьому, першою кадровою комісією, згідно протоколу засідання комісії від 20 листопада 2020 року № 12, вирішено призначити позивачу нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички (без визначення конкретної дати), а також виключити позивача зі списку осіб, які 04 листопада 2020 року не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички (а.с. 176 т. 1).

В свою чергу, на підставі вказаного рішення позивач продовжив працювати в органах прокуратури, очікуючи призначення нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички.

Між тим, за наслідком ліквідації першої кадрової комісії створено п`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), якою продовжено проведення атестації позивача.

При цьому, першою та п`ятнадцятою кадровою комісією не визначено позивачу конкретної дати складання іспиту на загальні здібності та навички.

В свою чергу, п`ятнадцятою кадровою комісією прийнято рішення від 19 серпня 2021 року, яким вирішено не включати позивача до графіку на складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички (а.с. 203 т. 1), а також прийнято рішення від 13 вересня 2021 року № 237 про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складення іспиту на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у зв`язку із набранням 85 балу при необхідних 93 балів та через відсутність підстав для повторного проходження іспиту позивачем (а.с. 270 т. 1).

Тобто, п`ятнадцятою кадровою комісією, всупереч наявності чинного рішення першої кадрової комісії від 20 листопада 2020 року № 12, без його виконання, прийнято протилежне за змістом рішення про відсутність правових підстав для включення позивача до графіку на складання іспиту на загальні здібності та навички.

При цьому, колегія суддів вважає, що вищевказаними нормативно-правовими актами не передбачено права у кадрової комісії перевіряти правомірність вже прийнятих своїх рішень, або рішень інших кадрових комісій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за наявності чинного рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту на загальні здібності та навички, п`ятнадцята кадрова комісія повторно вирішила питання, яке вже вирішено 20 листопада 2020 року першою кадровою комісією.

При цьому, колегія суддів не приймає доводів відповідачів про те, що позивачем не отримано необхідної кількості балів при проходженні іспиту у формі анонімного тестування, а також на те, що не було жодних збоїв у роботі програмного забезпечення, яким забезпечувалось проведення іспиту позивача, так як після прийняття першою кадровою комісією рішення від 20 листопада 2020 року № 12 про призначення позивачу нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування, вказані обставини не могли бути використаними у якості підстави для звільнення позивача.

В даному випадку, вказані обставини свідчать про порушення принципу правової визначеності відносно позивача, що унеможливлює легалізацію звільнення позивача з прокуратури на підставі прийнятого п`ятнадцятою кадровою комісією рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин позивача протиправно звільнено з прокуратури, так як єдиною підставою для прийняття оскаржуваного наказу Миколаївської обласної прокуратури № 1235к від 19 жовтня 2021 року є відповідне рішення п`ятнадцятої кадрової комісії.

В свою чергу, з метою поновлення порушених прав позивача колегія суддів вважає за необхідне поновити його на раніше займаній посаді.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При цьому, згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

При цьому, згідно абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

В даному випадку, згідно оскаржуваного наказу Миколаївської обласної прокуратури № 1235к від 19 жовтня 2021 року, останнім днем роботи позивача є 22 жовтня 2021 року, а тому позивач має право на отримання середнього заробітку з 23 жовтня 2021 року по 30 листопада 2022 року.

При цьому, згідно довідки Миколаївської обласної прокуратури про заробітну плату позивача № 21/509вих-21 від 13 грудня 2021 року, середньоденна зарплата позивача складає 342,53 коп.

В свою чергу, враховуючи кількість робочих днів у період з 23 жовтня 2021 року по 30 листопада 2022 року (285 днів), сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача складає 97 621,05 грн.

Крім того, у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне здійснити повторний розподіл судових витрат у справі.

Так, згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В даному випадку, позивачем укладено з адвокатом договір про надання правничої (правової) допомоги від 16 листопада 2021 року.

Крім того, позивачем укладено з адвокатом додатковий договір від 16 листопада 2021 року, яким визначено вартість загальну вартість послуг за складання адміністративного позову (3000,00 грн) та представництво у суді (2000,00 грн).

Між тим, враховуючи рівень складності даної справи, кількість складених адвокатом процесуальних документів у даній справі, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача понесені ним витрат на професійну правничу допомогу з кожного відповідача у загальній сумі 5 000,00 грн.

При цьому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В даному випадку, сплачені позивачем суми судового збору не можуть бути стягнутими з відповідачів, так як предмет спору у даній справі не передбачає сплати судового збору позивачем, а тому сплачений судовий збір є надмірно сплаченим.

Між тим, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року, ухваливши у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, що оформлено протоколом № 3 від 19 серпня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 237 від 13 вересня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Миколаївської обласної прокуратури від 19 жовтня 2021 року № 1235к.

Поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області з 23 жовтня 2021 року.

Стягнути з Миколаївської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2021 року по 30 листопада 2022 року, у сумі 97 621 (дев`яносто сім тисяч шістсот двадцять одна) гривня 05 копійок.

Стягнути з Миколаївської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з Офісу генерального прокурора на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.