Справа № 757/5021/21
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 757/5021/21
Провадження № 2-а/752/287/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м.Києва у складі

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яку після відкриття провадження у справі Солом`янським районним судом міста Києва передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова серії ЕАО № 5263128 від 26.01.2022 року винесена у зв`язку із рухом автомобіля Toyota Prius, НОМЕР_1 по смузі для громадського транспорту. Проте інспектором не враховано, що зазначений транспортний засіб - таксі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року прийнято до свого провадження справу №757/5021/21, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.01.2022 року о 16 год. 25 хв. за адресою: м. Київ, бульвар Дружби народів, 26, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором, старшим лейтенантом поліції Сиволап Є.П. Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 5263128 від 26.01.2022 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 680,00 грн.

У зазначеній постанові вказано, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, здійснив рух по смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.11 та відповідною дорожньою розміткою, чим порушив п. 17. 1 ПДР.

У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання перевагу в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигналами пристроями, ненадання перевагу маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до примітки статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також вбачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

У свою чергу, позивач оспорив постанову про накладення адміністративного стягнення, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким його адресовано.

Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом.

Однак, як вбачається із поданого позову, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 5263128 від 26.01.2022 року оскаржується в частині притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення не на позивача, а на іншу особу ОСОБА_3 , що виключає право позивача на оскарження такого акта.

У контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, спірним рішенням не порушені права позивача, адже предметом спору є правовий акт індивідуальної дії, який породжує права й обов`язки тільки у тих суб`єктів, яким його адресовано і тільки у них виникає право на судовий захист.

Позивачу не належить право вимоги (неналежний позивач) оскільки права, свободи чи інтереси цієї особи у сфері публічно-правових відносин не порушено.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтереси, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на недоведеність позивачем своїх вимог, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245 КАС України , суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 5263128 від 26.01.2022 року - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 01.12.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська