Справа № 140/3902/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/3902/21 пров. № А/857/12502/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Юник А.А.

за участю представників:

відповідача 2 Зарудній А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року (головуючий суддя Плахтій Н.Б., м. Луцьк, проголошено 16:01:43) у справі № 140/3902/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (відповідач1), Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (відповідач2) про визнання протиправними та скасування наказу начальника Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 12.02.2021 №28 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР у Волинській області», наказу начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_2 від 12.02.2021 №45 о/с «По особовому складу», поновлення на посаді оперуповноваженого 3-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) Управління стратегічних розслідувань у Волинській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Позов обгрунтовує тим, що під час проходження служби 12.01.2021 відповідачем1 було проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження за порушення вимог п.1 ч.1 ст.18 та ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.11, ст.12, ч.ч.1, 2, 3 ст.13, ст.20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII. На підставі вказаного висновку службового розслідування 02.02.2021 Управлінням був прийнятий наказ №20 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УСР у Волинській області», згідно з яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. Зазначений наказ позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки 11.01.2021 керівництвом УСР у Волинській області, а саме начальником ОСОБА_3 , з метою недопущення його до участі у конкурсі, оголошеному Державним бюро розслідувань (ДБР) та який мав відбутись 12.01.2021 в місті Києві, було відмовлено у наданні відпустки та змінено графік чергування. Позивач зазначає, що 12.01.2021, перебуваючи на листку непрацездатності, прийняв участь у конкурсі. Закривши лікарняний листок, позивач дізнався, що відносно нього проводиться службове розслідування, підставою для якого став рапорт заступника начальника 3-го відділу Управління Геви М.В. про те, що позивач не з`явився на своє робоче місце та не відповідає на дзвінки. Під час даного службового розслідування начальник кадрового відділу Управління ОСОБА_4 приходив до сімейного лікаря ОСОБА_5 та в кабінеті головного лікаря вказував на безпідставно відкритий нею лікарняний листок для позивача, а також попереджав, що в разі повторного відкриття нею лікарняного її звільнять з роботи та відкриють щодо неї кримінальній провадження. Ознайомившись з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач зазначив, що не згідний з його змістом, має клопотання та зауваження, попросив надати копії матеріалів службового розслідування, однак йому в цьому було відмовлено. Крім того, позивач вказує, що 09.02.2021 йому надійшло повідомлення з конкурсної комісії ДБР про необхідність з`явитись на співбесіду 10.02.2021. Розуміючи, що йому знову будуть перешкоджати, позивач вирішив не повідомляти УСР у Волинській області, та 10.02.2021 біля 4-ої год ранку написав повідомлення ОСОБА_6 про те, що у нього болить зуб, а тому він змушений буде звернутись до лікаря. Знаходячись в місті Києві, позивач отримував вхідні дзвінки, на які не відповідав, оскільки усвідомлював, що йому будуть погрожувати. При цьому близько 11 год в холі ДБР його по фото розшукували працівники ДБР, фотографували та незаконно знімали на відео, цікавились, чому він тут, а не на роботі, намагались вивести з приміщення ДБР та незаконно затримати. Повертаючись зі співбесіди, в ході телефонної розмови з матір`ю позивачу стало відомо, що вдома знаходяться працівники поліції, які його розшукують, при цьому на матір чинився психологічний тиск. Також в подальшому він дізнався, що працівники поліції його розшукували також на квартирі, яку він винаймає. Вийшовши на робоче місце 11.02.2021, позивач був запрошений в кабінет начальника УСР у Волинській області, де комісією зі службового розслідування йому було запропоновано надати пояснення, чому він був відсутній на робочому місці, на що позивач повідомив, що пояснення напише лише в присутності адвоката. Після цього на позивача чинився психологічний тиск, а начальник Управління вимагав написати рапорт на звільнення. Позивач зазначає, що за результатами службового розслідування (висновок від 12.02.2021 №709/55/102-2021) установлено, що 10.02.2021 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин та всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та пп.1, 12 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, не поінформував у встановленому порядку керівництво про причини невиходу на службу та в подальшому підтверджувальних документів не надав. Начальником УСР у Волинській області порушено перед керівництвом Департаменту клопотання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. На підставі наказу Департаменту від 12.02.2021 №89 відповідач2 видав наказ від 12.02.2021 №45 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Позивач вважає вказані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами службового розслідування. Крім того, вказує, що для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни необхідним є передусім встановлення, які вимоги законодавства або посадові обов`язки порушено відповідною особою, що має бути зазначено в описовій частині висновку службового розслідування, а також наявність вини особи, стосовно якої призначено службове розслідування. Крім того, зазначає, що внаслідок незаконного звільнення йому завдана моральна шкода через моральні страждання, втрату нормальних соціальних зв`язків з колегами, друзями, рідними та близькими, погіршення репутації, а також неможливості внаслідок пандемії влаштуватись на роботу та знайти джерело існування для себе та сім`ї. Зазначену шкоду оцінює, виходячи із засад розумності, в 100000,00 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що суд першої інстанції взяв до уваги лише доводи відповідача, не витребовував матеріали дисциплінарного провадження, відмовляв у задоволенні клопотання про виклик свідків. Також, керівництвом Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту' стратегічних розслідувань Національної поліції не було надано усі матеріали дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_7 , самому ж позивачу, що свідчить про те, що у відповідача на меті є приховання порушень допущених в межах дисциплінарного провадження. Разом з тим, судом першої інстанції абсолютно проігноровано те, що керівництвом Управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції фактично порушено основоположні права ОСОБА_7 , які гарантовані кожному громадянину України Конституцією України, а саме: кожна людина має право на розвиток особистості, право на свободу думки, слова, вільне вираження своїх поглядів, право на працю та захист від незаконного звільнення, право на відпочинок, коли було вчинено дії спрямовані на створення умов для позбавлення ОСОБА_7 можливості взяти участь у конкурсі на посаду у державному бюро розслідувань. Таким чином, у рішенні суду першої інстанції відсутня будь-яка мотивація, яка б свідчила що судовий розгляд проведено повно, всебічно та обґрунтовано, та наведені лише норми закону, які жодним чином не мотивують оскаржуване рішення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача 2 заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач 10.08.2013 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, звідки звільнений 06.11.2015; з 28.12.2015 проходив службу в Національній поліції України, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 .

10.02.2021 за вих. №668/55/102-2021 на ім`я начальника УСР у Волинській області надійшов письмовий рапорт заступника начальника 3-го відділу (протидії з організованими злочинними групами в органах державної влади) УСР у Волинській області майора поліції ОСОБА_6 про те, що 09.02.2021 на адресу УСР у Волинській області надійшло доручення старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Волинській області полковника поліції С. Грицюка по матеріалах кримінального провадження 0000025 від 10.01.2021 щодо виконання ухвал Луцького міжрайонного суду Волинської області про надання дозволу на проведення обшуку. Його виконання 09.02.2021 доручено працівникам третього відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) УСР у Волинській області ДСР НП України, в тому числі і оперуповноваженому третього відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) УСР у Волинській області ДСР НП України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Пізніше, о 09:00 годині 10.02.2021 оперуповноважений третього відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) УСР у Волинській області ДСР НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не прибув на робоче місце. На телефонні дзвінки останній не відповідає.

Наказом УСР у Волинській області від 10.02.2021 №28 «Про призначення та проведення службового розслідування» у зв`язку із надходженням цього рапорту, з метою встановлення обставин зазначеного факту, а також з`ясування інших причин і умов, відповідно до вимог статей 14, 15 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу II Порядку №893 призначено за вказаним фактом службове розслідування в формі письмового провадження; проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії, склад якої затверджено пунктом 2 цього наказу.

18.09.2014 року на підставі Акту №1763/15-01 від 02.09.2014р. відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення № на суму штрафних санкцій 20280,42 грн., № на суму штрафних санкцій 69097,31 грн., № на суму штрафних санкцій 7339,30 грн., № на суму штрафних санкцій 32083,39 грн., № на суму штрафних санкцій 20080,42 грн.

За наслідками службового розслідування складено висновок від 12.02.2021, який затверджений начальником УСР у Волинській області 12.02.2021, відповідно до пункту 2, 3 якого комісія прийшла до висновку: відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, уважати такими, що підтвердилися; за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі 10.02.2021 без поважних причин і не інформуванні про цей факт у встановленому порядку керівництва, порушенні вимог підпунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VІІІ «Про Національну поліцію», підпунктів 5, 6 частини 3 статті 1 Закону України від 15.03.2018 №2337-VІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», підпунктів 1, 12 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, відповідно до вимог абзацу 3 пункту 9 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, та пункту 6 статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, порушити клопотання перед начальником Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про накладення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого 3-го відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

12.02.2021 начальник Департаменту видав наказ №89 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР у Волинській області», яким за вчинення дисциплінарних проступків, установлених під час службового розслідування, що викладені у висновку від 12.02.2021 №709/55/102-2021, керуючись статями 11, 12, 13, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого 3-го відділу (протидії організованим злочинним групам в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції

В той же день даною посадовою особою видано наказ №45 о/с «По особовому складу», відповідно до якого позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 15 лютого 2021 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» (Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

В частині першій статті 19 Закону №580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту, дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Cлужбова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, визначено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських закріплено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, зміст якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни і за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 7, 13, 14, 16, 17 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. Якщо поліцейський, викликаний на засідання дисциплінарної комісії, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що належно повідомлений. У цьому разі засідання дисциплінарної комісії проводиться без його участі, а поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Апеляційний суд зазначає, що в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи зазначає, що 10.02.2021 за вих. №668/55/102-2021 на ім`я начальника УСР у Волинській області надійшов письмовий рапорт заступника начальника 3-го відділу (протидії з організованими злочинними групами в органах державної влади) УСР у Волинській області майора поліції ОСОБА_6 про те, що 09.02.2021 на адресу УСР у Волинській області надійшло доручення старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Волинській області полковника поліції С.Грицюка по матеріалах кримінального провадження 0000025 від 10.01.2021 щодо виконання ухвал Луцького міжрайонного суду Волинської області про надання дозволу на проведення обшуку. Його виконання 09.02.2021 доручено працівникам третього відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) УСР у Волинській області ДСР НП України, в тому числі і оперуповноваженому третього відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) УСР у Волинській області ДСР НП України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 10.02.2021 о 04:24 ОСОБА_1 за допомогою мобільного додатку WhatsApp надіслав на його мобільний телефон «смс-повідомлення» про те, що не може бути задіяний у проведенні обшуку у зв`язку із зубним болем та необхідністю відвідування стоматолога з даного приводу. О 09.00 10.02.2021 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в цей день не прибув на робоче місце, на телефонні дзвінки не відповідав. Також інформовано, що 12.01.2021 ОСОБА_1 , перебуваючи на лікарняному, знаходився у місті Києві, де проходив один з етапів конкурсного відбору до Державного бюро розслідувань, а тому 10 лютого 2021 року останній може перебувати у місті Києві й проходити наступні етапи конкурсного відбору. З метою встановлення обставин зазначеного факту, а також з`ясування інших причин і умов, відповідно до вимог статей 14, 15 Дисциплінарного статуту та відповідно до пункту 1 розділу II Порядку №893, 10.02.2021 видано наказ УСР у Волинській області №28 «Про призначення та проведення службового розслідування». Службовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2021 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у період з 09:00 до 18:00 був відсутній на робочому місці. Про своє місцезнаходження та обставини відсутності на робочому місці керівництво управління ОСОБА_1 не повідомив. Встановити причини відсутності останнього на робочому місці не виявилося за можливе, оскільки він на телефонні дзвінки не відповідав. Про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (на службі) був складений відповідний акт від 10.02.2021 №676/55/102/01/2021. Зокрема, в ході службового розслідування з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_1 та не виходу останнього на службу без поважних причин 10.02.2021 проведено ряд відповідних заходів та дій. Так, майором поліції ОСОБА_4 10.02.2021 здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 де проведено зустріч з громадянкою ОСОБА_8 , матір`ю оперуповноваженого 3-го відділу УСР у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . У ході спілкування з ОСОБА_1 та отриманих відповідей на поставленні питання було встановлено, що ОСОБА_1 вона не бачила тривалий час, а лише спілкувалася з ним по мобільному телефону. Зателефонувавши до останнього 10.02.2021 близько 13:20 та провівши короткотривалу розмову ОСОБА_8 повідомила, що в телефонній розмові її син вказав, що наразі зайнятий та з ним все добре, свого місцезнаходження не вказав.

Разом з тим, 10.02.2021 ОСОБА_4 о 13:50 здійснено виїзд до комунального підприємства «Луцький центр первинної медичної допомоги №2» (м.Луцьк, пр. Відродження, 13), де проведено зустріч з сімейним лікарем ОСОБА_5 . У ході спілкування з ОСОБА_5 та отриманих відповідей на поставленні питання було встановлено, що ОСОБА_1 09.02.2021 звертався до ОСОБА_5 у зв`язку, з його слів, з погіршенням стану здоров`я. Після проведеного огляду ОСОБА_1 ОСОБА_5 надала останньому відповідні консультації щодо подальшого проведення лікування. Водночас, як вказала ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю об`єктивного захворювання, листок непрацездатності за результатами огляду ОСОБА_1 вона не відкривала та не видавала. Також, як повідомила ОСОБА_5 , 10.02.2021 ОСОБА_1 до неї особисто з приводу можливого погіршення стану здоров`я не звертався, листок непрацездатності останньому не видавався.

Також, з рапорту заступника начальника управління - начальника 3-го відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) підполковника поліції ОСОБА_9 вбачається, що ним спільно із заступником начальника 3-го відділу УСР у Волинській області майором поліції ОСОБА_6 10.02.2021 о 13:10 здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання оперуповноваженого 3-го відділу УСР у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Прибувши за вказаною адресою, вхідні двері вказаної вище квартири були зачинені, на неодноразові стуки до квартири вхідних дверей ніхто не відчинив.

З рапорту заступника начальника 3-го відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) майора поліції ОСОБА_6 від 10.02.2021 також встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 цього ж дня о 21:40 зателефонував до нього та повідомив, що на даний час знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 де тимчасово проживає. У подальшому ОСОБА_6 , спільно з заступником начальника управління - начальником 3-го відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) УСР у Волинській області підполковником поліції ОСОБА_9 , здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 де біля під`їзду до них підійшов ОСОБА_1 та пояснив свою відсутність на робочому місці тим, що в нього болів зуб і на даний час він перебуває на листку непрацездатності, отриманому в КП «Ківерцівська центральна лікарня».

З метою встановлення можливого факту звернення чи перебування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на лікарняному скеровано письмові листи до медичних закладів (установ) Волинської області, а саме до «ТМО МВС України по Волинській області» від 10.02.2021 №663/55/102/01-2021, КП «Ківерцівська центральна районна лікарня» Ківерцівської міської ради від 11.02.2021 №688/55/102/01-2021.

Згідно отриманих відповідей на вказані листи вбачається, що станом на 10.02.2021 ОСОБА_1 до вказаних вище медичних закладів (установ) не звертався та на лікарняному (листку непрацездатності) не перебуває (відповіді «ТМО МВС України по Волинській області від 10.02.2021 №33/23-165, КП «Ківерцівська центральна районна лікарня» Ківерцівської міської ради від 11.02.2021 №101/15-22/2-21.

Як вбачається з висновку службового розслідування відносно позивача, в його діях встановлені порушення вимог пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VІІІ «Про Національну поліцію», підпунктів 5, 6 частини 3 статті 1 Закону України від 15.03.2018 №2337-VІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», підпунктів 1, 12 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі 10.02.2021 без поважних причин і не інформуванні про цей факт у встановленому порядку керівництва дисциплінарною комісією порушено клопотання перед начальником Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про накладення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого 3-го відділу (протидії ОЗГ в органах державної влади) управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Проаналізувавши сукупність встановлених обставин в ході службового розслідування обставин, апеляційний суд звертає увагу, що факт відсутності позивача на робочому місці 10.02.2021 з 9:00 до 18:00 без поважних причин підтверджується належними та допустимими доказами. Вказаний факт свідчить про порушення позивачем службової дисципліни. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що саме в цей день позивач проходив співбесіду в ДБР. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується та обставина, що 09.02.2021 позивачу доручено провести 10.02.2021 обшук на виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення. Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Аналізуючи вищенаведені положення Дисциплінарного статуту, апеляційний суд вважає, що наказ керівника є обов`язковим до виконання поліцейським. При цьому, в разі неможливості його виконання поліцейський зобов`язаний повідомити про це керівнику і зазначити причини, з яких наказ не може бути ним виконаний.

Як слідує з матеріалів справи, 10.02.2021 ОСОБА_10 надіслав своєму керівнику смс-повідомлення, в якому вказав, що через зубний біль не в змозі вийти на службу та поїхати на обшук. Однак, зазначеним повідомленням позивач ввів своє керівництво в оману, оскільки в дійсності поїхав до міста Київ з метою проходження співбесіди в ДБР, при цьому у встановленому порядку рапорт про неможливість виходу на службу у зв`язку із зазначеною поїздкою безпосередньому керівнику не подав.

Колегія суддів зазначає, що сутність службової дисципліни, обов`язки поліцейських стосовно її дотримання, що визначені Дисциплінарним статутом, передбачають певні правила поведінки працівника поліції, недодержання яких утворює склад порушення Присяги. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Встановлені в межах розгляду справи порушення позивачем службової дисципліни в даному випадку є прогулом служби.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Таким чином, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Виходячи зі змісту вище згаданої норми КЗпП України слідує, що обов`язковою умовою до звільнення за прогул є відсутність працівника на робочому місці без поважних причин.

Оскільки законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, апеляційний суд вирішує питання про поважність причин відсутності працівника на роботі виходячи з конкретних обставин і враховуючи будь-які належні та допустимі докази. При цьому, колегія суддів зазначає, що поважними причинами відсутності на роботі визнається у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена лікарняним листком, відмови працівника від переміщення, якщо робота протипоказана працівникові за станом здоров`я, а також інші обставини, які стались не з вини працівника, що об`єктивно унеможливлюють або суттєво ускладнюють виконанню службових обов`язків та перебування на робочому місці. Разом з тим, апелянт не довів суду наявність поважних причин відсутності на службі 10.02.2021. Факт його участі в цей день у проходженні конкурсу в ДБР за умови не інформування (неподання відповідного рапорту) безпосередньому керівництву не може вважатись поважною причиною невиходу на службу. При цьому, з огляду на особливі вимоги, що висуваються до осіб, які проходять службу в поліції, в тому числі й щодо безумовного дотримання службової дисципліни, таке інформування повинно бути своєчасним та вичерпним, тобто позивачем допущено порушення службової дисципліни в частині несвоєчасного та неналежного інформування керівництва підрозділу про неприбуття 10.02.2021 на місце служби з поважних причин, що дає підстави для висновку про неналежне ставлення позивачем до виконання своїх службових обов`язків та власну недисциплінованість.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що він подавав рапорти, які не розглядались та ігнорувались керівництвом з метою перешкодити його участі в конкурсі в ДБР, оскільки зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із рапортом до вищого керівництва, а саме Департаменту, про незаконність дій безпосереднього керівництва УСР у Волинській області. Позивач надав лише звернення до УСР у Волинській області на які відповідачем1 надана відповідь від 18.02.2021.

Крім того, колегія суддів зазначає, що під час службового розслідування комісією взято до уваги відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень. Так, відповідно до службової характеристики від 12.02.2021 за місцем служби позивач характеризується посередньо. Крім того, на підставі наказу УСР у Волинській області від 02.02.2021 №20 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УСР у Волинській області» позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження. Даний наказ був оскаржений позивачем в судовому порядку, проте рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №140/2421/21, яке набрало законної сили, у задоволенні його позову було відмовлено. Отже, на момент притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач мав не зняте дисциплінарне стягнення, що є обтяжуючою відповідальність обставиною в силу вимог частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту. Також, неправомірність призначення службового розслідування відповідно до наказу від 10.02.2021 №28 «Про призначення та проведення службового розслідування» була досліджена судом у справі 140/3900/21, в якій рішенням від 16.07.2021, яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, з огляду на що спірні накази винесені відповідачем 2 в межах, на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 140/3902/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року