Справа № 140/16088/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/16088/21 пров. № А/857/12049/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

представника позивача: Полетила П.С.

представника відповідача: Чуриліної В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 140/16088/21 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,

суддя в 1-й інстанції Плахтій Н.Б.,

час ухвалення рішення 17 год. 10 хв.,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 11.07.2022,-

В СТ А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Управління Держпраці у Волинській області (далі відповідач, Управління) про визнання протиправними та скасування постанов №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-1 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-2 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-3 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-4 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-5 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-6 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-7 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-8 від 25.11.2021, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-9 від 25.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Управління від 28.07.2021 №316-і направлено головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Солодуху В.Ю. на адресу місця здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_3 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

03.08.2021 вищезазначені посадові особи склали акт №ВЛ617/980/АВ, в якому зафіксували порушення законодавства, а саме: ч.1 ст.21 КЗпП України, ч.4 ст.24 КЗпП України, ПКМУ №413 у зв`язку з тим, що працівники: адміністратор ОСОБА_4 , бармен ОСОБА_5 , офіціант ОСОБА_6 , офіціант ОСОБА_7 , офіціант ОСОБА_8 , адміністратор ОСОБА_9 , піцейола ОСОБА_10 , старший зміни (сушист) ОСОБА_11 , сушист Вознюк Анастасія Іванівна, тех. працівник ОСОБА_12 , сушист ОСОБА_13 , бармен ОСОБА_14 , сушист Крук Ольга Олександрівна, офіціант ОСОБА_15 , сушист ОСОБА_16 , адміністратор Задорожна Анна Степанівна, офіціант ОСОБА_17 , кухар ОСОБА_18 , кухар ОСОБА_19 допущені до роботи без укладення трудового договору та повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіального органу ДПС. Також 03.08.2021 інспектором Управління Ганіговською І.М. складено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ВЛ617/980/ АВ/П.

З оскаржуваними постановами про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення ФОП ОСОБА_1 не погоджується, оскільки стверджує, що ним не було допущено порушення вимог законодавства про працю, а інспекційне відвідування проведене без його участі, у відсутності уповноваженої ним особою. Відповідач притягнув його до відповідальності за відсутності складу правопорушення, постанови про накладення штрафів винесені з порушенням п.9 ч.2 ст.2 КАС України та неуповноваженою особою, посадова особа відповідача діяла на власний розсуд. Крім того, посилається на те, що відповідальність за ст.265 КЗпП відсутня через не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП,

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не погодився позивач ФОП ОСОБА_1 , у поданій апеляційній скарзі звертається увага суду апеляційної інстанції про невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи. Зокрема, зазначає про те, що позивача було фактично позбавлено права взяти участь у проведенні інспекційного відвідування, підтвердження факту трудових відносин ФОП ОСОБА_20 про те, що здійснює спільну підприємницьку діяльність з позивачем і підтвердження працевлаштування ряду осіб, зокрема: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ..По вказаних обставинах у апеляційній скарзі наведено додаткові пояснення, які фактично відтворюють зміст позовних вимог та ряду пояснень, котрі були предметом судового розгляду у суді першої інстанції.

Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

У суді апеляційної інстанції апелянт надав пояснення по предмету апеляційної скарги.

Сторона опонента заперечила висновки апеляційної скарги, долучила відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правильність висновків суду першої інстанції. Зокрема, зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення дотримався норм матеріального та процесуального права, у повній мірі з`ясував обставини справи та прийняв законне рішення, а відтак підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Управління від 28.07.2021 №316-і «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування» та направлення від 28.07.2021 №316 (а.с.98-99) головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Ганіговською І.М., Войтишиним С.Б., Солодухою В.Ю. з 28.07.2021 по 03.08.2021 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_3 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») з питань додержання вимог законодавства у сферах праці, про що складено акт інспекційного відвідування від 03.08.2021 №ВЛ617/980/АВ (а.с.102-109).

Вказаним актом зафіксовано наступні порушення:

- працівники, зокрема: адміністратор ОСОБА_4 , бармен ОСОБА_5 , офіціант ОСОБА_6 , офіціант ОСОБА_7 , офіціант ОСОБА_8 , адміністратор ОСОБА_9 , піцейола ОСОБА_10 , старший зміни (сушист) ОСОБА_11 , сушист ОСОБА_21 , тех. працівник ОСОБА_12 , сушист ОСОБА_13 , бармен ОСОБА_14 , сушист ОСОБА_22 , офіціант ОСОБА_15 , сушист ОСОБА_16 , адміністратор ОСОБА_23 , офіціант ОСОБА_17 , кухар ОСОБА_18 , кухар ОСОБА_19 допущені до роботи без укладення трудового договору та повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіального органу ДПС. Частиною 1 статті 24 КЗпП України встановлено, що додержання письмової форми трудового договору є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст.187 КЗпП). Відповідно до частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінету Міністрів України (ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 24 КЗпП України, Постанови КМУ №413);

03.08.2021 відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ВЛ617/980/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 забезпечити додержання норм законодавства про працю до 03.09.2021 (а.с.110-111).

Копії акту інспекційного відвідування від 03.08.2021 №ВЛ617/980/АВ та припису від 03.08.2021 №ВЛ617/980/АВ/П надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення №934 (а.с.122-123).

03.09.2021 позивач подав повідомлення відповідачу, в якому зазначив, що всі особи, зазначені у приписі, були належним чином прийняті на роботу ще до проведення перевірки, в підтвердження чого надав накази про прийняття на роботу працівників від 28.07.2021, а також повідомив, що працівники ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 офіційно оформлені на роботу в ФОП ОСОБА_20 (а.с.124-134).

12.10.2021 позивач був поінформований Управлінням про те, що уповноваженою посадовою особою першим заступником начальника Управління Рубльовою О. одержано матеріали контрольного заходу, в ході якого виявлено факт використання праці неоформлених працівників у ФОП ОСОБА_1 , та справа про накладення штрафу буде розглянута у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання вказаних документів (а.с.136).

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, постановами начальника Управління Козлюка О.Є. від 25.11.2021 №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-1, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-2, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-3, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-4, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-5, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-6, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-7, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-8, №ВЛ617/980/АВ/ТД-ФС-9 на позивача накладено штраф в загальній сумі 540000,00 грн (а.с.138-147).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції ввказав про те, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції зазначив, що допущення працівника до роботи можливе за наявності укладеного трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та подання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Водночас підставою для притягнення до відповідальності є виявлення контролюючим органом факту фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), що підтверджується зібраними та долученими до матеріалів справи доказами: відібраними поясненнями працівників, відеозаписом інспекційного відвідування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Перевіряючи наявність підстав для проведення інспекційного відвідування позивача, судом встановлено, що наказом Управління від 28.07.2021 №316-і було направлено головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Ганіговську І.М., Войтишина С.Б., Солодуху В.Ю. з 28.07.2021 по 03.08.2021 для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_3 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с.98).

Зі змісту даного наказу встановлено, що підставою для його прийняття став лист ГУ ДПС у Волинській області від 15.07.2021 №7215/5/03-20-07-05-05.

Вищевказаним листом відповідача інформовано та надано перелік суб`єктів господарювання, кількість зареєстрованих РРО у яких більша за кількість працевлаштованих найманих працівників, із зазначенням адреси здійснення господарської діяльності та ЄРДПОУ/РНОКПП суб`єкта господарювання, зокрема і ФОП ОСОБА_1 за адресами здійснення ним діяльності: АДРЕСА_1 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), АДРЕСА_3 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») (а.с.96-97).

На підставі наказу від 28.07.2021 №316-і інспекторам Ганіговській І.М., Войтишину С.Б., Солодусі В.Ю. видано направлення від 28.07.2021 №316 (як це визначено частиною другою статті 7 Закону №877-V) для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (а.с.99).

З урахуванням наведеного та враховуючи, що Порядком №823 надано право на проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за рішенням керівника органу контролю, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що проведення Управлінням інспекційного відвідування позивача вчинено за наявності правових підстав для цього.

Пунктом 8 Порядку №823 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Згідно з пунктом 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до частини другої статті 12 Конвенції №81 Міжнародної організації праці від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка ратифікована Україною 08.09.2004, у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Оскільки предметом перевірки згідно з наказом від 28.07.2021 №316-і було здійснення державного контролю за додержанням відповідачем законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, що за своєю суттю передбачає виявлення неоформлених трудових відносин, тому відповідач вправі не повідомляти об`єкт відвідування про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

У відповідності до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю в Україні ( далі КзпПУ), Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Частиною ч.4 ст.24 КЗпПУ, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 17.06.2015 року «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що допущення працівника до роботи можливе за наявності укладеного трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та подання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Перевіряючи наявність підстав для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за використання праці найманих працівників без оформлення трудового договору згідно з оскаржуваними постановами, колегія суддів ознайомилась з долученими поясненнями працівників, які були відібрані під час інспекційного відвідування, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги, оскільки вони підтверджують використання праці фізичних осіб без укладення трудового договору (а.с.112-120).

Зокрема, у своїх власноручно написаних поясненнях працівники зазначали про наступне:

- ОСОБА_15 , що з 10.06.2021 працює на посаді офіціанта в барі «П`ятниця» (пр-т Волі). Графік роботи 3 через 3 дні, з 10.00 до 23.00 год. Один раз в місяць проводиться оплата праці, трудовий договір не підписувала;

- ОСОБА_22 , що працює на посаді сушиста бару «П`ятниця» (пр-т Волі) з 11.07.2021. Графік роботи 7 через 7 днів, по 12 год. Один раз в місяць проводиться оплата праці, аванс в кінці місяця. Трудовий договір не підписувала;

- ОСОБА_11 , що працює на посаді сушімайстра біля 1 року. Працює старшим зміни, робить заявки, виготовляє суші;

- ОСОБА_9 , що працює на посаді адміністратора близько 1 місяця в закладі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в ФОП ОСОБА_1 . Графік роботи тиждень через тиждень, з 11.00 до 22.00 год. В обов`язки входить - приймання замовлень та розрахунок клієнтів;

- ОСОБА_4 , що працює на посаді адміністратора бару «П`ятниця» приблизно півроку. В обов`язки входить контроль і організація роботи офіціантів. Заробітну плату отримує вчасно, два рази на місяць;

- ОСОБА_7 , що працює на посаді офіціанта бару «П`ятниця» приблизно місяць. В обов`язки входить обслуговування гостей, підтримування чистоти в залах, видача страв і т.д. Графік роботи: тиждень через тиждень;

- ОСОБА_6 працює на посаді офіціанта бару «П`ятниця» (бул.Дружби Народів) майже місяць. Заробітну плату ще не отримувала;

- ОСОБА_17 , що працює на посаді офіціанта бару «П`ятниця» (пр-т Волі) з 01.07.2021. Графік роботи 3 дні через 3 дні, з 10.00 до 23.00 год. В одній зміні працює 2 офіціанти, всього 4. Оплата - кожного місяця 10 числа. Трудовий договір не підписувала;

- ОСОБА_5 , що працює на посаді бармена бару «П`ятниця». Графік роботи - 7 днів через 7 днів, по 12 робочих годин. Заробітну плату отримує без нарікань.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується той факт, що вищевказані працівники 28.07.2021 перебували на роботі та виконували певні трудові функції за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Твердження апелянта щодо належним чином оформлених наступних працівників : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 станом на 28.07.2021 року в іншого суб`єкта господарювання, а саме ФОП ОСОБА_20 спростовуються доказами, оцінка яких здійснена судом першої інстанції.

Суд першої інстанції дослідив, що матеріали справи підтверджують про працевлаштування ОСОБА_5 у ФОП ОСОБА_20 з 29.07.2021 року, що лише підтверджує факт відсутності трудової угоди на момент проведення інспекційного відвідування 28.07.2021 року. Доказів оформлення трудових відносин з ОСОБА_24 та ОСОБА_7 матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ГУ Держпраці призначило інспекційне відвідування за наявності передбачених законом підстав і провело таке у відповідності до вимог законодавства, зокрема, не виходячи за межі предмету інспекційного відвідування й питань, які стосуються неоформлення трудових відносин.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові, прийнятій у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, від 24.10.2019 у справі №806/1243/17, у якій у пунктах 55-63 наголошено на необхідності дотримання встановленої законом процедури прийняття відповідного акту, проте, звертає увагу, що саме по собі порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта а владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Як на суттєвий недолік оскаржуваного наказу, який, на думку апелянта, зумовлює його скасування, останній вказує на те, що зазначений у цьому акті суб`єкт владних повноважень не складав проткол про порушення відносно ФОП ОСОБА_1 , не забезпечив участі вказаної особи у здійсненні інспекційного відвідування, здійснив вибіркове притягнення до відповідальності визначених осіб, не заперечуючи, що загальна кількість осіб, які були допущені до роботи без укладення трудового договору становила 19 осіб.

Проте, колегія суддів підкреслює, що відповідно до встановлених судовим розглядом цієї справи обставин, під час інспекційного відвідування посадовими особами відповідача з`ясовувались виключно питання, які стосуються неоформлення трудових відносин, що співвідноситься з підставами призначення такого відвідування, які вказані у оскаржуваному наказі. За результатами інспекційного відвідування було встановлено порушення позивачем вимог законодавства про працю у вигляді фактичного допуску найманих працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів такі аргументи апеляційної скарги скарги відхиляє як необґрунтовані.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відмовляючи у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач діяв обґрунтовано, добросовісно та законно, в оскаржуваному наказі наведені належні мотиви та причини такої відмови.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.139, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 140/16088/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року