Справа № 405/3288/18
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3288/18
Провадження №2-а/405/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Філіпчика Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м.Кропивницький ДППпро скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №211278 від 18 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження в справі закрити, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 18 травня 2018 року поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядовий поліції Філіпчиком О.О. відносно нього (позивача) винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення за порушення ним (позивачем) п.п.16.8 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

З зазначеною постановою він (позивач) не згоден, вважає її протиправною з тих підстав, що, як встановлено ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, та відповідно до положень п.п.16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно з сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, при чому, відповідно до термінів, визначених в п.1.0 ПДР, перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, та, відповідно до подій, які склалися, він (позивач) 18.05.2018 року близько 18.00 год. їхав на власному автомобілі ВАЗ 217130, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Глинки, з боку вул.Сухумської, до перехрестя з вул.Соборною (район «Типографії) та, наближаючись до перехрестя був ввімкнений зелений сигнал світлофору, однак, порівнявшись із світлофором, він заробив в режимі миготіння. Проїхавши декілька метрів, але ще не наблизившись до лінії перехрещення увімкнувся жовтий сигнал світлофору, що змусило його (позивача) зупинитися та за секунду загорівся червоний сигнал світлофору, та в цей же час, з правого боку на перехрестя виїхали транспортні засоби, які рухались по вул.Соборній. Зазначив, що керуючись приписами п.2.3 ПДР та оцінивши дорожню обстановку, він (позивач) відмовився від переїзду перехрестя, оскільки дотримання ним вимог п.п.16.8 ПДР призвело б до аварійної ситуації або настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої могла б бути завдана шкода здоров`ю водіїв та пасажирів, а також йому (позивачу) та майну інших учасників дорожнього руху, на підставі чого, відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Зазначені ним (позивачем) обставини підтверджуються відеоматеріалами, відзнятими на його (позивача) автомобільний відео реєстратор.

З огляду на зазначене, вважає, що у відповідача були відсутні підстави для притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності. Окремо зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався, його пояснення, пояснення свідка та інші докази були безапеляційно відхилені відповідачем, постанову складено формально, без дослідження обставин справи та перевірки їх доказами, без дотримання положень КУпАП.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву позивача ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами. Крім того, зазначеною ухвалою залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м.Кропивницький ДПП.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 11.06.2018 року за вх.№14951, за яким вважаючи позовні вимоги гр. ОСОБА_1 незаконними, безпідставними та необґрунтованими, так як позивач не надав необхідних належних та допустимих доказів, якими обгрунтовує обставини, викладені в позовній заяві, на підставі чого просив відмовити останньому в задоволенні позову, зазначивши при цьому, що 18 травня 2018 року о 18 год. 10 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем ним та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 217130, державний номер НОМЕР_1 в м.Кропивницькому, перехрестя вул.Соборна та вул.Глінки, виїхав на перехрещення вказаних проїзних частин згідно з сигналом світлофора, що дозволяє рух, проте не виїхав у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, чим порушив п.16.8 ПДР, тим самим, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, на підставі чого, та з дотриманням вимог чинного законодавства було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №211278 від 18.05.2018 року, якою ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної частини статті у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідач також зазначив, що оскільки позивачем не надано доказів на спростування факту наявності в його (позивача) діях адміністративного правопорушення, то вимоги позивача необґрунтовані і не підлягають задоволенню. Крім того, відповідачем як доказ по справі надано матеріали відеофіксації з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, на носій інформації DVD-R диск, для долучення до матеріалів справи.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 травня 2018 року поліцейським роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Філіпчиком О.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №211278, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 18 травня 2018 року о 18 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 217130, номерний знак НОМЕР_1 в м.Кропивницькому перехрестя вул.Соборна та вул.Глінки, виїхав на перехрестя вказаних проїзних частин згідно з сигналом світлофора, що дозволяє рух, проте не виїхав у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, чим порушив п.п. 16. 8 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеного відповідачем поліцейським роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Філіпчиком О.О. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ВР №211278 від 18 травня 2018 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Частина 2 ст.122 КУпАП серед інших порушень Правил дорожнього руху, передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть.

Відповідно до п.п.16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) згідно з ПДР - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Дорожній знак 5.62 "Місце зупинки" згідно з ПДР - це місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами.

Крім того, відповідно до терміну «перехрестя» наведеного в п.1.10 ПДР, зазначений термін має таке значення: перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані відповідачем в якості доказу відео-файли, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «ГА…ОВ Д.Б. 18.05.18», у вигляді файлів «.mov», «.mov» та «.mov», судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відео-реєстратора працівника поліції (DSJX300067_ВА0067) та на них зафіксовано спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції, а також процедуру оформлення адміністративного правопорушення, на підставі чого, судом відзначається, що вказані записи не містять безпосередньо факту порушення водієм ОСОБА_1 пп.16.8 ПДР, під час керування транспортним засобом, не обґрунтовують обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не є даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа відповідач поліцейський роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Філіпчик О.О. встановив наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви також надано в якості доказу відеофайли, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «Відеоматеріал до постанови ВР №211278 від 18.05.2018 рок», з перегляду яких судом встановлено, зокрема, з відео файлу «18040013.AVI», що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 217130, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Глинки, під`їжджаючи до перехрестя з вул.Соборною (район «Типографії) в напрямку його руху був ввімкнений зелений сигнал світлофору, при цьому, порівнявшись із світлофором, він заробив в режимі миготіння, після чого, проїхавши декілька метрів, однак ще не наблизившись до лінії перехрещення проїзних частин, увімкнувся жовтий сигнал світлофору, що змусило його (позивача) зупинитися та за секунду загорівся червоний сигнал світлофору, та в цей же час, з правого боку на перехрестя виїхали транспортні засоби, які рухались по вул.Соборній.

При цьому, позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи як заявлений позов, так і на місці його зупинки відповідачем надавав аналогічні пояснення за якими, він оцінив дорожню обстановку та відмовився від переїзду перехрестя, оскільки, в даній дорожній обстановці, яка склалася, дотримання ним вимог п.п.16.8 ПДР та виїзду ним на перехрестя, могло б призвести до виникнення аварійної ситуації або настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої могла б бути завдана шкода здоров`ю водіїв та пасажирів, а також йому (позивачу) та майну інших учасників дорожнього руху.

Судом також зауважується, що позивачем ОСОБА_1 зазначеними діями не спричинено будь-яких перешкод як в русі транспортним засобам, які рухалися по вул.Соборній, так і пішоходам.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на зазначене, судом не встановлено, з яких саме міркувань в даній дорожній обстановці, що склалася, виходив відповідач - поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядовий поліції Філіпчик О.О., визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та у порушенні ним (позивачем) вимог п.п.16.8 Правил дорожнього руху, на підставі чого та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про те, що він діяв в стані крайньої необхідності та про безпідставність винесеної відповідачем відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем - поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядовим поліції Філіпчиком О.О., при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не враховано положення ст.18 КУпАП, на підставі чого адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №211278 від 18 травня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як така, що винесена суб`єктом владних повноважень в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 2 ст. 2, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Філіпчика Олександра Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м.Кропивницький ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №211278 від 18 травня 2018 року, винесену поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядовим поліції Філіпчиком Олександром Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова