Справа № 560/7474/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7474/22
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Турфлора" до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Приватне підприємство "Турфлора" звернулося в суд з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 22.04.2022 року №UA400000/2022/000040/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000267 від 22.04.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою для прийняття спірного рішення стали доводи відповідача про те, що подані приватним підприємством "Турфлора" документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, передбачених частиною 10 статті 58 Митного кодексу України (далі - МК України), у тому числі витрати на транспортування, навантаження тощо. Також відповідач стверджує, що поданий інвойс не містить достовірної інформації щодо дійсної вартості товару відповідно до статті VII ГАТГ, оскільки рівень митної вартості нижчий, ніж рівень митної вартості подібних товарів за даним кодом з УКТ ЗЕД. Проте подані позивачем документи цілком підтверджують ціну товару та дозволяють визначити митну вартість товару відповідно до статті 58 МК України за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Водночас, відповідач не надав жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури (інвойса) №BRF026 від 18.04.2022, який є основним документом для застосування митної вартості товару.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений МК України та чинним законодавством України.

Відповідач вказує, що документи, подані разом з митною декларацією на виконання частини 2 статті 53 МК України містили розбіжності (а саме під час митного оформлення) та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, декларанту були надіслані повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Вказує, що декларанту двічі направлялись повідомлення митного органу щодо необхідності подання додаткових документів. На перше повідомлення декларант надіслав лист про те, що всі основні документи, що підтверджують митну вартість товару надано, а інших документів надати немає змоги. У відповідь на друге повідомлення декларантом надано додаткові документи: звіт про вартісні характеристики товару №22-05/275 від 22.04.2022 та лист №б/н від 22.04.2022 відправника (виробника) товару щодо ціни на товар, та повідомлено, що інших документів, що підтверджують митну вартість товару подати немає змоги.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що надані приватним підприємством "Турфлора" під час митного оформлення товару документи повністю спростовують будь-який сумнів відповідача щодо наявності розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

До суду надійшли заперечення, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що документи, подані декларантом разом з митною декларацією на виконання частини 2 статті 53 МК України містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а тому, рішення від 22.04.2022 №UA400000/2022/000040/2 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000267 від 22.04.2022 є правомірними.

До суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що відповідач не спростував наведених позивачем обставин.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.07.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.08.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.12.2022 у задоволенні клопотання Хмельницької митниці про розгляд справи №560/7474/22 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між приватним підприємством "Турфлора" (покупець) та компанією "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITHALAT VE IHRACAT TICARET SANAYI LTD." (продавець) 30.09.2015 укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №4, відповідно до умов якого:

- продавець зобов`язується поставити, а покупець отримувати та оплачувати товари за цінами та відповідно до умов контракту (пункт 1.1.);

- вартість і кількість товару визначається відповідно до інвойса на кожну партію товару (пункт 1.2.).

Додатковою угодою №1 від 20.11.2020 внесено зміни до контракту №4 від 30.09.2015, а саме: продавець зобов`язується поставляти зрізи живих квітів, цитруси, фрукти, овочі, городні рослини, кімнатні рослини у горщиках на умовах цього контракту; найменування, вартість і кількість товару визначається згідно з інвойсом на кожну партію товару (пункт 1.1. контракту); контракт діє до 31 грудня 2023 року (пункт 10.6. контракту).

Надалі, відповідно до пункту 5.3 контракту на умовах СРТ (ІНКОТЕРМС 2000) та інвойсу №BRF026 від 18.04.2022 продавець поставив покупцю товар на суму 6840,00 доларів США.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларант до Хмельницької митниці подав електронну митну декларацію №UA400040/2022/008634, в якій визначив митну вартість товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньоекономічного контракту №4 від 30.09.2015.

До митної декларації №UA400040/2022/008634 декларант подав наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №BRF026 від 18.04.2022;

- автотранспортна накладна CМR б/н від 18.04.2022;

- декларація про походження товару № BRF025 від 18.04.2022;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.11.2020;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 30.09.2015 №4;

- договір про надання послуг митного брокера від 05.01.2021 №4;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації №8335652 від 22.04.2022;

- заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів від 22.04.2022 №2982/ЗЕД/7.26-28-01;

- копія митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00009453 від 18.04.2022.

Митний орган прийняв рішення від 22.04.2022 №UA400000/2022/000040/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000267 від 22.04.2022.

Позивач, вважаючи рішення від 22.04.2022 №UA400000/2022/000040/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000267 від 22.04.2022 протиправними, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 1 МК України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 4 та 5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 статті 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зі змісту наведених норм слідує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін.

Суд враховує, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним частиною 2 статті 53 МК України, які містили числові показники ціни товару, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) №BRF026 від 18.04.2022; автотранспортну накладну CМR б/н від 18.04.2022; декларацію про походження товару № BRF025 від 18.04.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.11.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 30.09.2015 №4; договір про надання послуг митного брокера від 05.01.2021 №4; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації №8335652 від 22.04.2022; заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів від 22.04.2022 №2982/ЗЕД/7.26-28-01; копію митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00009453 від 18.04.2022.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, відповідач як обставину прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів визначив те, що документи подані згідно з частиною 2 статті 53 МК України не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

З матеріалів справи слідує, що інформація вказана в митній декларації країни відправлення №22070100ЕХ00009453 від 18.04.2022 щодо продукції яка поставляється, а саме: найменування товару; вага нетто/брутто; кількість квітів (штуки); загальна вартість товару - 6840,00 доларів США; відправник/отримувач; умови поставки; тощо - відповідає інформації, що вказана в митній декларації від 22.04.2022 UA400040/2022/008634, поданої позивачем до митного оформлення та рахунку-фактурі (інвойсі) №BRF026 від 18.04.2022, що спростовує сумніви відповідача щодо наявності розбіжностей чи не достовірності заявленого числового значення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення документах.

Доводи відповідача про порушення статті 254 МК України внаслідок надання митному органу товаросупровідних документів, складених на іноземній мові, без їх перекладу, суд оцінює критично, оскільки подані позивачем документи в частині визначення числового значення митної вартості товару не містять розбіжностей. Крім того, під час митного оформлення товару митний орган нічого не зазначав про необхідність здійснення перекладу та провів коригування митної вартості товару також без перекладу зазначених документів. Водночас, положення статті 254 МК України визначають обов`язок позивача подати переклад документів тільки на вимогу митного органу.

Крім того, відповідач вказав, що під час митного оформлення виявлена розбіжність у ціні товару в турецьких лірах, яка зазначена у двох різних товаросупровідних документах, а саме у графі 31 копії митної декларації країни відправлення 99987,8 TL та в наданому до митного оформлення електронному рахунку разом із копією митної декларації країни відправлення (е-Fatura) 99918,04 TL. Також встановлена наявність невідповідностей заявленої митної вартості товару вимогам Меморандуму про взаєморозуміння та співробітництво, укладеного між Держмитслужбою та громадською спілкою "Асоціація фруктово-овочевих, квітково-рослинних імпортерів, виробників, експортерів сільськогосподарських та інших товарів", на виконання якого на FTP-сервері публікується цінова інформація на окремі товари, та інформації про митну вартість подібних товарів.

Посилання відповідача на розбіжності у доданих до митної декларації документах, а саме у частині вартості товару в турецьких лірах, зазначеній у графі 31 копії митної декларації країни відправлення 99987,8 TL, та наданому до митного оформлення електронному рахунку разом з копією митної декларації країни відправлення (е-Fatura) 99918,04 TL, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до контракту №4 від 30.09.2015 та додаткової угоди №1 від 20.11.2020 до цього контракту, сторони погодили, що ціна товару, що підлягає поставці, встановлюється в доларах США та зазначається у інвойсі (пункти 1.2., 2.2. контракту).

У митній декларації країни погодження товару ціна зазначена в національній валюті країни відправлення - Туреччини (турецька ліра). Згідно з розрахунком конвертування валюти щодо поданої митної декларації турецької ліри до долара, числові значення підтверджують відповідність заявленої митної вартості товарів.

Отже, вартість товару, яка зазначена в інвойсі у валюті долара США відповідала вартості товарів у митній декларації країни відправлення, зазначеній у турецькій лірі.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на Меморандум про взаєморозуміння та співробітництво, укладений між Держмистлужбою та громадською спілкою "Асоціація фруктово-овочевих, квітково-рослинних імпортерів, виробників, експортерів сільськогосподарських та інших товарів", як на підставу для висновку про недостовірність відомостей щодо митної вартості товарів (квітів), придбаних позивачем у компанії "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITHALAT VE IHRACAT TICARET SANAYI LTD. STI" на підставі зовнішньоекономічного контракту №4, оскільки за змістом пункту 4 частини 6 статті 54 МК України лише документально підтверджена офіційна інформація митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості може бути підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю.

Щодо доводів відповідача з приводу того, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками, суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Стосовно твердження митного органу про відсутність інформації щодо окремих складових митної вартості товарів, а саме: документів, які підтверджують витрати на транспортування, навантаження та обробку оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України; витрат на страхування; вартість ящиків (контейнерів), в яку упаковано товар, та робіт, пов`язаних з пакуванням, суд зазначає наступне.

Зокрема, відповідно до пункту 5 зовнішньоекономічного контракту від 30.09.2015 №4 та інших товаросупроводжуючих документів, що подаються до митного оформлення товару, вказуються та застосовуються базисні умови поставки СРТ - Старокостянтинів, Україна.

СРТ ("Carriage Paid То" ...named place of destination перекладається "Фрахт/перевезення оплачені до" (... назва місця призначення)), означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику (продавець вважається виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення). Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Відповідно до положень поставки Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у вказане місце призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Таким чином, позивачем для митного оформлення товару не надано транспортні (перевізні) документи, що містять витрати на транспортування, навантаження товару, так як контрактна (інвойсова) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, і вартості доставки (фрахту) до місця призначення.

Відповідно до частини 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та / або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Разом з тим, відповідно до положень статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як уже зазначено, для митного оформлення імпортованого товару позивач надав документи, що передбачені частиною 2 статті 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4 та 5 статті 58 МК України.

При цьому, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У свою чергу відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей в частині вартості товару, ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари.

Крім того, посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару суд відхиляє, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Суд також вказує на висновок Верховного Суду, який відповідає сталій практиці, викладений у постановах від 09.10.2018у справі №826/24835/15, від 24.01.2019 у справі №820/636/17, від 21.01.2020 у справі №812/2336/14, від 13.02.2020 у справі №810/1175/16, від 26.01.2021 у справі №826/13892/16, відповідно до якого інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Як наслідок, наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Суд також враховує, що на повідомлення митного органу щодо необхідності подання додаткових документів, декларантом надано додаткові документи, а саме: звіт про вартісні характеристики товару №22-05/275 від 22.04.2022 та лист №б/н від 22.04.2022 відправника (виробника) товару щодо ціни на товар.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини 2 статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

В оскаржуваних рішеннях відповідачем наведені формальні причини в обґрунтування неможливості застосування другорядних методів, що передують резервному, який застосований Хмельницькою митницею до позивача.

Загальні посилання на норми МК України зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості не є достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Враховуючи викладене, рішення від 22.04.2022 №UA400000/2022/000040/2 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000267 від 22.04.2022 є протиправними і їх слід скасувати.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, позивач подав заяву про повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 6207,21 грн.

Заява мотивована тим, що позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки приватне підприємство "Турфлора" 12.04.2022 змінило систему оподаткування та застосована 3 група платника єдиного податку і встановлена ставка оподаткування з доходу в розмірі 2% без реєстрації ПДВ.

Щодо цієї заяви суд зазначає наступне.

Позовні вимоги в цій справі містять ознаки майнового характеру у зв`язку з тим, що результати розгляду цієї справи будуть безпосередньо впливати на майновий стан позивача. При цьому зміна системи оподаткування позивача жодним чином не впливає на зміну характеру позовних вимог.

Суд також враховує, що оскільки позовні вимоги належать задоволенню, то сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов приватного підприємства "Турфлора" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці від 22.04.2022 №UA400000/2022/000040/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000267 від 22.04.2022.

Стягнути на користь приватного підприємства "Турфлора" 8688 (вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 21 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Приватне підприємство "Турфлора" (вул. І. Франка буд. 49, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100 , код ЄДРПОУ - 39514706)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська 2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк