Справа № 569/23334/21
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в м.Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до Керівника Патрульної поліції в Рівненській області Мерчука Сергія, ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Керівника Патрульної поліції в Рівненській області Мерчука Сергія, ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.11.2021 р. вона, ОСОБА_1 мати трьох дітей, котрі навчаються в ЗОШ 1-3 ступеня №1 в м. Рівне імені Короленка разом із своїм правозахисником ОСОБА_2 хотіли подати заяву до канцелярії школи для з`ясування підстав, щодо дистанційного навчання її трьох діток в даній школі.

Техпрацівниця, яка знаходилася в фоє школи заборонила їм доступ до канцелярії школи, мотивуючи це тим, що у них відсутня захисна маска. Її правозахисник запропонував прочитати норму закону, який зобов`язує не одягати маску. Техпрацівниця їм повідомила , що на дверях висить папірець, з написом про заборону, і що без маски вона їх до канцелярії не пропустить.. ОСОБА_3 ОСОБА_4 повідомив, що Закону про носіння маски не існує, маску мають носити хворі люди, або люди які контактують з хворими людьми.. Вони не стали з нею сперечатись і разом з ОСОБА_2 попрямували в напрямку канцелярії школи для реєстрації заяви. У фоє даної школи прийшов директор ОСОБА_5 та інші не знайомі йому особи. ОСОБА_2 намагався всім присутнім пояснити причину їхнього знаходження в даній будівлі, проте працівники школи на чолі з директором перекрили їм дорогу до канцелярії. Директор даної школи разом з підлеглими спровокували конфлікту ситуацію, та викликали працівників Національної поліції, на що ті склали постанову згідно ч.2 ст. 44-3 КУпАП . Просила визнати дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції ГУ Національної Поліції в Рівненській обл. інспектора взводу №2 роти №4 лейтенанта поліції ОСОБА_6 протиправними. Скасувати постанову ГАБ №140977 про накладання штрафу в розмірі 170 грн., як таку що не відповідає нормам чинного законодавства. Стягнути з поліцейського сектору реагування патрульної поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, лейтенанта поліції Сіліпіна О.В. на користь ОСОБА_1 грошову суму в сумі 454,00 грн. судового збору. До початку судового засідання позивачка ОСОБА_1 подала заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи, та просила долучити письмові пояснення від 23.11.2022 р. У поданих до суду письмових поясненнях просила позов задовольнити, визнати дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції ГУ Національної Поліції в Рівненській обл. інспектора взводу №2 роти №4 лейтенанта поліції Сіліпіна О.В. протиправними, та скасувати постанову. Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача УПП ДПП Івашинюти І.О. до суду подана письмова заява, у якій просить розглянути справу без участі представника УПП ДПП за наявними у справі матеріалами. У поданому до суду відзиві УПП ДПП вказують на правомірність дій поліцейського при притягненню позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст.44-3 КУпАП. Зазначили, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і до позовної заяви не було надано жодних доказів, які б підтвердили обставини, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення. Факт вчинення адміністративного правопорушення Позивачем та розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності був зафіксований за допомогою технічного пристрою вмонтованого у формений одяг поліцейського «бодікамеру» ВК-00010, про що зроблений відповідний запис в оскаржуваній постанові. Розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП, а саме: позивача було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено зі статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматочному режимі серії ГАБ №140977 від 08.11.2021 р. винесена щодо ОСОБА_1 за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на який проводився відеозапис. Вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Просили відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 у повному обсязі. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов. Представник відповідача ГУНП в Рівненській області подав суду відзив на позов, у якому просили розглядати справу за відсутності представника ГУНП. Відзив обґрунтували тим, що Головне Управління Національної поліції в Рівненській області вважає себе неналежним відповідачем у даному спорі, виходячи з наступного. Згідно із Постановою КМУ від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було утворено Головне управління Національної поліції в Рівненській області, яке не являється правонаступником будь - якого органу Міністерства внутрішніх справ. Як вбачається із матеріалів адміністративного позову постанова серії ГАБ № 140977 від 08 листопада 2021 року відносно позивачки була винесена інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6 . Відповідно до затвердженої структури ГУНП в Рівненській області оприлюдненої на офіційному сайті у підпорядкуванні Головного управління Національної поліції в Рівненській області не перебуває Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Водночас, згідно із затвердженою структурою Національної поліції України опублікованої на офіційному сайті до її складу, як міжрегіональний територіальний орган входить Департамент патрульної поліції (положення додається) у структурі та підпорядкуванні якого перебуває Управління патрульної поліції в Рівненській області. Крім того, відповідно до розділу III Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 18.11.2015 № 96 Департамент патрульної поліції та структурні підрозділи патрульної поліції становлять єдину систему, структурні підрозділи патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції. Структурні підрозділи патрульної поліції очолюють керівники, які підпорядковуються керівнику Департаменту патрульної поліції та його заступникам. З наведеного вище випливає, що Управління патрульної поліції в Рівненській області, яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. С. Бандери, 14а, являється структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а не Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Тому будь - які матеріали по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в розпорядженні ГУНП в Рівненській області - відсутні та обставини даної справи ГУНП не відомі. Відтак, ГУНП в Рівненській області є наналежним відповідачем у даній справі, оскільки оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення складена особою, яка не підпорядкована та не проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області. Ухвалою суду від 18.11.2021 р. позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху з наданням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду ОСОБА_1 було подано до суду уточнену позовну заяву, копію оскаржуваної постанови, належним чином завірені письмові докази до позовної заяви з відміткою про засвідчення копії документа особою, яка його посвідчує, дві копії позовної заяви з усіма додатками для вручення відповідачам по справі,оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 454,00 грн. Ухвалою суду від 26.11.2021 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з викликом сторін. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 08.11.2021 року інспектором УПП в Рівненській області Сіліпіна О.В. була ухвалена постанова ГАБ № 140977 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відносно позивача ОСОБА_1 за ч.2 ст.44-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Як зазначено у вказаній постанові, 08.11.2021 року, о 10 год 56 хв в АДРЕСА_1 на території яке встановлено червоний рівень епідемічної небезпеки ЗОШ І-ІІІ ступеня №1, гр. ОСОБА_1 порушила правила щодо карантину людей, а саме перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив підпункт 1 пункту 2-2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивачка ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 41 ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб передбачена відповідальність за порушення законодавства про захист населення від інфекційних хвороб. Особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України. Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил и карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Водночас, згідно підпункту 1 пункту 22 постанови Кабінету Міністрів У країни № 1236 від 09 грудня 2020 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Міністерство охорони здоров`я за дорученням прем`єр-міністра роз`яснило поняття «громадське місце», де обов`язково потрібно носити захисні маски чи респіратори відповідно до останніх вимог карантину. Роз`яснення на сайті уряду опублікували 13 квітня 2020 року. Згідно з ним, громадським місцем є частина чи частини будь-якої 6удівлі, споруди, що доступні або відкриті для населення вільно, за запрошенням або за плату, постійно, періодично чи час від часу, у тому числі під`їзди, підземні переходи і стадіони. Органи Національної поліції розглядають зокрема справи про адміністративні правопорушення за ч. 2 статті 44-3. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 9 КАС України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини,якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові від 14.03.2018р. по траві №760/2846/17.

Ч. 4 ст. 161 КАС України зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 9 КАС України).

Подані позивачем письмові докази долучені до позовної заяви та під час розгляду справи, не можна вважати такими, які б підтверджували обставини, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення. Натомість встановлено, що розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП, а саме: позивачку було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено зі статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, поясненнями позивача в позовній заяві та представника позивача в судовому засіданні вказують лише на намагання позивача уникнути несприятливих для неї наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами. Відповідно до приписів ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві і будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом ні підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Як було встановлено судом, факт вчинення адміністративного правопорушення Позивачем та розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності був зафіксований за допомогою технічного пристрою вмонтованого у формений одяг поліцейського «бодікамеру» ВК-00010, про що зроблений відповідний запис в оскаржуваній постанові. Як слідує з оглянутого судом відеозапису наданого представником відповідача з місця адміністративного правопорушення від 08.11.2021 року, що було зафіксовано інспектором на боді камеру та записане на носій інформації DVD-R диск, вказаний відеозапис містить відображення відомостей щодо вчиненого правопорушення, а саме перебування позивачки ОСОБА_1 в приміщенні школи без захисної маски, та містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови, яке відбувалося також в приміщенні школи.

Законом України № 530-IX від 17.03.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1000-IX від 06.11.2020 КУпАП було доповнено ст.. 44-3. Так, відповідно до ч.2 ст. 44-3 КУпАП, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 08.11.2021р. зазначена норма була чинною, та чинна по даний час. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в діях позивача містяться ознаки правопорушення відповідальність за яке настає за ч. 2 ст.44-3 КУпАП , а саме перебування у громадському будинку під час дії карантину без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Відповідно до п.4 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Приймаючи до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність будь-яких шкідливих наслідків, вчинене правопорушення суд визнає малозначним і вважає можливе змінити захід стягнення за адміністративне правопорушення за ч.2 ст.44-3 КУпАП, оголосивши позивачці усне зауваження та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, що є не реабілітуючою підставою. У задоволенні позову до ГУНП в Рівненській області слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246,286, 295, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до керівника Патрульної поліції в Рівненській області Мерчука Сергія , ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково. Змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення ГАБ № 140977 від 08.11.2021 року про накладення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, в порядку ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. У задоволенні позову до ГУНП в Рівненській області - відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: Патрульна поліція в Рівненській області, місцезнаходження : 33028, м. Рівне, вул. Ст.Бандери, 14А,код ЄДРПОУ ДПП 40108646. Відповідач: ГУНП в Рівненській області , місцезнаходження : 33028, м. Рівне, вул. Хвильового, буд. 2, . Повне рішення виготовлено 30.11.2022 р.

Суддя Рівненського міського суду О.В.Панас