Справа № 759/2291/22
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 759/2291/22
Провадження № 2-а/369/143/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді : Пінкевич Н.С.,

при секретарі: Смушко К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора молодшого лейтенанта поліції Стрішного Сергія Миколайовича, Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора молодшого лейтенанта поліції Стрішного Сергія Миколайовича, Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 26.01.2022 року інспектором управління патрульної поліції м. Києва молодшим лейтенантом поліції Стрішним С.М. було винесено постанову про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5263748. Вказав, що відповідно до постанови позивач 26.01.2022 року о 21:10 в м. Києві на проспекті Леся Курбаса 28Б керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO 110 НОМЕР_1 з неосвітленим заднім державним номерним знаком. Вважає, що постанова про накладення адміністративного правопорушення ЕАО №5263748 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає обставинам справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права і порушує права позивача.

Враховуючи викладене просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО №5263748 від 26.01.2022 року. Судові витрати покласти на відповідача.

25.07.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву вказали, що вважають викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Позивачем до своєї позовної заяви не було подано жодних переконливих доказів його невинуватості. Просили суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.05.2022 року відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.01.2022 року о 21 год. 14 хв. інспектором 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в м. Київ молодшим лейтенантом поліції Стрішним Сергій Миколайовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не автоматичному режимі серії ЕАО №5263748, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення п. 2.9.в ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожньогоруху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що 26.01.2022 року о 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI CE 8846 BI в м. Київ, проспект Леся Курбаса, 28Б з неосвітленим заднім державним номерним знаком, чим порушив п. 2.9. в ПДР.

Так, згідно з п. 2.9. в) водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що, зокрема, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що номерний знак автомобіля був освітлений, а тому його було видно в темну пору доби.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву доводи позивача не спростував, доказів вчинення ним адміністративного правопорушення надано не було.

Положеннями ч. 6 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають у керуванні водієм транспортним засобом

- з номерним знаком закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію;

- з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суду своїй постанові від26.04.2018року у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Водночас будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачами судам не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 26.01.2022 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Інспектор Стрішний С.М. є посадовою особою Управління патрульної поліції в м. Києві. Таким чином, з урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань УПП м. Києва на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 496,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 121, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора молодшого лейтенанта поліції Стрішного Сергія Миколайовича, Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5263748 від 26 січня 2022 року, винесену інспектором 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в м. Київ молодшим лейтенантом поліції Стрішним Сергій Миколайовичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень з Управління Патрульної поліції в місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ