Справа № 580/1939/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року справа № 580/1939/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до приватного підприємства Уманьрембуд 2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства Уманьрембуд 2, в якому просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача 129815,52 грн. адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця особами з інвалідністю у 2019-2020 роках та 19902,25 грн. пені за несвоєчасну сплату зазначених санкцій на рахунок позивача за наступними реквізитами: , МФО 899998, р/р UА0023759.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні у 2019-2020 роках не виконано норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю, та зокрема, не забезпечено працевлаштування 1-ї особи на рік, якій встановлена інвалідність. Позивач зазначає, що обов`язок з працевлаштування осіб з інвалідністю покладається на роботодавців шляхом створення власних робочих місць та працевлаштування особи з інвалідністю.

Ухвалою суду від 26.09.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання, відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов у якому зазначив, що приватним підприємством Уманьрембуд 2 у 2019 році була працевлаштована особа з інвалідністю ІІІ групи ОСОБА_1 та у 2020 році у відповідача також були працевлаштовані особи з інвалідністю ІІІ групи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також вказано, що позовна заява Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не містить в собі предмету та підстав позову, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач вважає, що доводи відповідача є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач вважає, що доводи позивача, які зазначені у відповіді на відзив, є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що до Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від Управління Держпраці у Черкаській області надійшов акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 15.12.2021 №ЧК-741/141/АВ, яким встановлено факт порушення вимог приватним підприємством Уманьрембуд 2 законодавства про працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вищезазначеною перевіркою встановлено, що на момент проведення позапланового заходу контролю приватне підприємство Уманьрембуд 2 у Черкаському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не зареєстровано, щорічної звітності до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю Форма 10-ПІ за 2019-2020 роки не подано, норматив для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019-2020 роках не виконано.

Листом від 12.04.2022 №1244/01-28 Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю повідомило приватне підприємство Уманьрембуд 2, останній не виконав норматив працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019-2020 роках, а тому відповідач має сплатити адміністративно-господарські санкції, а також зазначено, що в разі їх несплати буде нараховано пеню та ініційовано звернення до суду. Згідно розрахунку сума заборгованості адміністративно-господарських санкцій становить 129815,52 грн. та 19902,25 грн. складає пеня.

Оскільки у визначені законом строки приватне підприємство Уманьрембуд 2 адміністративно-господарські санкції та пеню за їх несплату не сплатило, Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 ст. 19 Конституції України державні органи, органи місцевого самоврядування та їх службові і посадові особи зобов`язані діяти виключно в межах та спосіб, визначені законом.

Законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України Про основи соціальної захищеності осіб з інваліднітю в Україні № 875-XII від 21.03.1991 (далі - Закон № 875-XII).

Частиною 1 ст. 19 Закону № 875-XII визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Обов`язок підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, встановлений ч. 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ.

Відповідно до ч. 11 ст. 19 вказаного Закону, норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону.

Отже, на законодавчому рівні імперативно визначено єдиний норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та порядок його обчислення.

Згідно відомостей, які містяться у звіті ТОВ Авуар про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік поданого позивачу вбачається що:

- середньооблікова чисельність штатних працівників особового складу відповідача становить 64 осіб;

- середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлено інвалідність 2 працівників;

- кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону № 875 - 3 особи.

Вимоги до особливостей організації робочого місця для осіб з інвалідністю передбачено ч. 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ, відповідно до якої суб`єкти господарювання, які працевлаштовують особу з інвалідністю, зобов`язані створювати для них робочі місця, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації їх працевлаштування.

При цьому, ч. 3 ст. 181 Закону № 875-ХІІ встановлено, що державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

З аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати осіб з інвалідністю на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ст. 18 Закону № 875-ХІІ.

У той же час, підприємство зобов`язане створювати та належним чином атестувати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 (далі Порядок № 70), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Суд встановив, що приватним підприємством Уманьрембуд 2 у 2019 році була працевлаштована особа з інвалідністю ІІІ групи ОСОБА_1 та у 2020 році у відповідача також були працевлаштовані особи з інвалідністю ІІІ групи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.05.2018 у справі №804/8007/16, відповідальність підприємств, установ, організацій може наступити тільки у разі відмови у працевлаштуванні інвалідів у кількості відповідно до встановлених нормативів. Тільки відмова у працевлаштуванні є доказом того що підприємство не забезпечило норматив робочих місць. Не направлення для працевлаштування інваліда відповідними органами, не може вважатися виною відповідача та підставою для застосування до нього адміністративно-господарських санкцій

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-ІV (далі ГК України) адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків, можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання.

Частинами 1-2 ст. 218 ГК України передбачають, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, враховуючи зазначену норму, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону № 875-XII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Отже, питання контролю виконання нормативу робочих місць працевлаштування інвалідів належить до повноважень Державної служби України з питань праці.

Враховуючи, що приватним підприємством Уманьрембуд 2 у 2019-2020 роках були працевлаштовані особи з інвалідністю ІІІ групи, тобто ним виконано норматив для працевлаштування осіб з інвалідністю у вищезазначений період, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Посилання відповідача на те, що позовна заява Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не містить в собі предмету та підстав позову, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими не приймається судом до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позов Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю містить у собі предмету та підстав позову із посиланням на норми матеріального і процесуального права.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО