Справа № 500/3483/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/3483/22

02 грудня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій позивач просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування періоду роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 ,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має право на призначення пенсії за віком при досягненні віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 29 років.

29.07.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08.08.2022 №1900-0211-8/21295 повідомлено, що відмовлено в призначенні позивачу пенсії за віком (рішення №01 від 05.08.2022).

За доданими документами щодо призначення пенсії за віком до страхового стажу не зараховано: період роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року (03 роки 08 місяців 15 днів) так, як уточнююча довідка за №69/07 від 21 червня 2022 року видана згідно наказів в трудовій книжці, а для зарахування необхідно надати уточнюючу довідку видану на підставі первинних документів.

В пенсійній справі долучена трудова книжка НОМЕР_1 , в якій зазначено період роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі.

Зазначає, що у разі відсутності з 1 січня 2018 року необхідного страхового стажу, передбаченого для призначення пенсії по досягненню 60 років, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком мають право особи, після досягнення пенсійного віку - 63 роки, за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років, після досягнення пенсійного віку - 65 роки, за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років.

Тому зарахування до загального страхового стажу періоду роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року необхідно для того, щоб мав після досягнення пенсійного віку - 63 роки, за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років, можливість оформити пенсію за віком.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач 28.10.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в повному обсязі. Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 05.08.2022 №01 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача листом від 08.08.2022 №1900-0211-8/21295 про відмову у призначенні пенсії.

Розглянувши подані документи ОСОБА_1 на момент звернення за призначенням пенсії страховий стаж позивача склав 20 років 00 місяців 25 днів, що є меншим за необхідний для призначення пенсії. До страхового стажу позивача не зараховано період з 02.12.1985 по 17.08.1989 згідно уточнюючої довідки №69/07 від 21.06.2022, виданої згідно наказів в трудовій книжці. Для зарахування до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів. Враховуючи підтверджений страховий стаж право на пенсійну виплату позивач матиме з 09.06.2027.

Ухвалою суду від 02.11.2022 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області та продовжено процесуальний строк розгляду адміністративної справи №500/3483/22.

16.11.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області надійшов відзив, в якому в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 просить відмовити повністю.

Так, 29.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Заява позивача про призначення пенсії, та додані в сукупності до неї документи, були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області у відповідності та із врахуванням вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо порядку, умов та підстав набуття права для призначення пенсії за віком, та за результатом розгляду відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняте рішення №01 від 05.08.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком за відсутності підстав для її призначення, відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вік позивача на дату звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії - 60 років 01 місяць 21 день.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком становить 29 років, за доданими документами - страховий стаж позивача становить 20 років 00 місяців 25 днів.

За результатом розгляду заяви та доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 02.12.1985 по 17.08.1989 токарем в Новосільському ремонтно-механічному заводі оскільки, відповідно до зазначеного в уточнюючій довідці від 21.06.2022 №69/07, довідка видана на підставі записів в трудовій книжці НОМЕР_2 . Для зарахування зазначеного періоду роботи необхідно надати уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

З посиланням на положення чинного пенсійного законодавства вказує, що право на пенсійне забезпечення відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач набуде після досягнення 65-річного віку, з 09.06.2027, тому вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при розгляді заяви позивача та доданих документів, прийняте рішення є правомірними та таким, що ґрунтується на Конституції та законах України.

Орган Пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії за віком діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до норм закону, який містить вимоги та умови до порядку підтвердження стажу роботи та призначення пенсії.

29.11.2022 представником позивача подано до суду відповіді на відзиви.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.07.2022 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком, зареєстрованої за №915, надавши необхідні документи, що підтверджується розпискою-повідомленням.

Як слідує з матеріалів справи, заява позивача про призначення пенсії за віком та додані в сукупності до неї документи, були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області у відповідності та із врахуванням вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо порядку, умов та підстав набуття права для призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії №01 від 05.08.2022.

При цьому вказано, що вік заявника - 60 років 01 місяць 21 день, необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 29 років, страховий стаж особи становить 20 років 00 місяців 25 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 02.12.1985 по 17.08.1989 згідно уточнюючої довідки №69/07 від 21.06.2022, виданої згідно наказів в трудовій книжці. Для зарахування необхідно надати уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

Враховуючи підтверджений страховий стаж право на пенсійну виплату особа матиме з 09.06.2027.

Листом від 08.08.2022 №1900-0211-8/21295 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії.

Вважаючи протиправними дії органу Пенсійного фонду України щодо незарахування періоду роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02.12.1985 по 17.08.1989 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а свої пенсійні права порушеними позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі також - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі також - Закон №1058-ІV).

За положеннями статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. (абзац перший частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV).

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. (частина четверта статті 26 Закону №1058-IV)

Предметом спору в даному випадку є зарахування до загального страхового стажу позивача періоду роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №01 від 05.08.2022 за доданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період з 02.12.1985 по 17.08.1989 згідно уточнюючої довідки №69/07 від 21.06.2022, виданої згідно наказів в трудовій книжці. Для зарахування необхідно надати уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. (стаття 62 Закону №1788-XII)

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. (далі - Порядок №637)

За приписами пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, згідно записів №№8-11 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.08.1980, копія якої долучена до матеріалів справи позивач 02.12.1985 - прийнятий токарем третього розряду на механічний участок Новосільський РМЗ "Укрводремтрест" (наказ №816 від 02.12.1985) і 17.08.1989 звільнений за власним бажанням (наказ №499 від 17.08.1989).

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У трудовій книжці позивача у відомостях про роботу записи виконані у відповідності до вимог Інструкції №58. При цьому працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення працівника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами на підтвердження його страхового (трудового) стажу.

Відтак, записи у основному документі позивача, а саме трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.08.1980 в повній мірі підтверджують спірний період роботи.

Незважаючи на те, що записи у трудовій книжці є достатніми доказами періоду роботи ОСОБА_1 токарем з 02.12.1985 по 17.08.1989 позивач до пенсійного органу додатково надав також довідки, видані Відкритим акціонерним товариством "Новосільский ремонтно - механічний завод", а саме за вих.№69/07 від 21.06.2022 про те, що він дійсно працював в Новосільскому ремонтно - механічному заводі на посаді токаря з 02.12.1985 (наказ про прийняття на роботу №816 від 02.12.1985) по 17.08.1989 (наказ про звільнення з роботи №499 від 17.08.1989).

Вказана довідка видана головою ліквідаційної комісії ВАТ "Новосільский ремонтно - механічний завод" Олешко О.М. згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 для підтвердження трудового стажу за місцем вимоги, а підставою видачі є книги наказів за 1985-1989 роки.

За змістом довідки вих.№70/07 від 21.06.2022 Відкрите акціонерне товариство "Новосільский ремонтно - механічний завод" до 1979 року мав назву Новосільські ремонтно- механічні майстерні тресту "Прикарпаттяводбуд" .

Новосільські ремонтно-механічні майстерні перейменовано в Новосільський ремонтно-механічний завод "Укрводремтрест" згідно наказу №373-К від 31 грудня 1979 року і введено в дію 01 січня 1980 року.

Державне підприємство Новосільський ремонтно-механічний завод виробничого об`єднання "Рембудмеханізація" згідно наказу №983 від 30 липня 1996 року регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Новосільський ремонтно- механічний завод".

Отже, обставина на яку посилалося Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в рішенні про відмову у призначенні пенсії №01 від 05.08.2022 щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірного періоду з 02.12.1985 по 17.08.1989 згідно уточнюючої довідки №69/07 від 21.06.2022 не є правомірною підставою для відмови з врахуванням наведених вище обставин.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що спірний період роботи ОСОБА_1 в Новосільскому ремонтно - механічному заводі на посаді токаря з 02.12.1985 по 17.08.1989 підтверджений записами як у трудовій книзі, так і довідками Відкритого акціонерного товариства "Новосільський ремонтно- механічний завод", і повинен бути зарахований до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Відтак, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності.

Тому з метою ефективного відновлення порушеного права позивача позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування позивачу періоду роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу період роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому суд зауважує, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний вчинити дії на виконання рішення суду, оскільки відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1 за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу

Як випливає із п. 4.10 Порядку, після прийняття відповідного рішення електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Оскільки позивач зареєстрований та проживає у межах територіальної юрисдикції Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, то саме цей пенсійний орган зобов`язаний на виконання рішення суду зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно пункту 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією №5 від 04.10.2022.

Згідно із частинами першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн з кожного.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Новосільському ремонтно-механічному заводі з 02 грудня 1985 року по 17 серпня 1989 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 02 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.