Справа № 420/5090/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5090/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Закуріна К.М.

за участі:

представник позивача не з`явився

представник відповідача - Василащук Р.А. самопредставництво суб`єкта владних повноважень, на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно ч. 3 ст. 55 КАС України)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю МЕЙЛАН до Одеської митниці ВП Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю МЕЙЛАН до Одеської митниці, у якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 19 січня 2022 року № UA500020/2022/000044/2, від 25 січня 2022 року № UA500020/2022/000072/2, від 02 лютого 2022 року №UA500020/2022/000104/2, від 11 лютого 2022 року № UA500110/2022/000034/2, від 12 лютого 2022 року №UA500110/2022/000036/2;

визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, мирному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500020/2022/000058 від 19 січня 2022 року, №UA500020/2022/000092 від 25 січня 2022 року, №UA500020/2022/000129 від 02 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000041 від 11 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000043 від 12 лютого 2022 року.

Обґрунтування позовних вимог

Адміністративний позов мотивований тим, що на підставі укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «МЕЙЛАН» та Atum VI s.r.o (Словакія) Контракту купівлі-продажу № ATUM/MEI 201120 від 20 листопада 202 року товарів народного споживання, на митну територію України надійшов, придбаний ТОВ «МЕЙЛАН» товар.

З метою здійснення митного оформлення товару, у січні та лютому 2022 року для визначення митної вартості за електронними митними деклараціями товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЙЛАН» надіслало до Одеської митниці наступні документи: Пакувальні листи (Packing list); Рахунок-фактуру (Інвойс (Commercial invoice); Домашні коносаменти (House bill of lading); Навантажувальні документи (Bordereau); Автотранспортна накладна (Road consignment note); Декларація про походження товару (Declaration of origin.); Прейскурант (прайс-лист) виробника товару; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, подання якого для митного оформлення не супроводжується №ATUM/MEI - 201120 від 20.11.2020 року; Інші некласифіковані документи та результати зважування, комерційна пропозиція.

Проте, як зазначає позивач, за результатами розгляду поданих документів, митний орган відмовив у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим прийняв рішення від 19 січня 2022 року № UA500020/2022/000044/2, від 25 січня 2022 року № UA500020/2022/000072/2, від 02 лютого 2022 року №UA500020/2022/000104/2, від 11 лютого 2022 року № UA500110/2022/000034/2, від 12 лютого 2022 року №UA500110/2022/000036/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, мирному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500020/2022/000058 від 19 січня 2022 року, №UA500020/2022/000092 від 25 січня 2022 року, №UA500020/2022/000129 від 02 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000041 від 11 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000043 від 12 лютого 2022 року.

Проте, позивач не погоджується із прийнятими рішеннями та картками відмови, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що документи подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту відповідають вимогам ст. 53 Митного кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, а тому визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом, а саме за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

29 квітня 2022 року відповідачем засобами електронного зв`язку подано відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 170-226, том 1).

29 квітня 2022 року до суду також надійшло клопотання Одеської митниці про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану.

Ухвалою суду від 08 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Одеської митниці про зупинення провадження у справі.

У зв`язку із введенням на території України воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, розгляд справи був відкладений.

У підготовче засідання, призначене на 21 вересня 2022 року 10 год. 30 хв., учасники справи не з`явились, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

16 листопада 2022 року представником позивача засобами електронного зв`язку подані додаткові письмові пояснення по справі (а.с. 19-20, том 2).

У судове засідання, призначене на 22 листопада 2022 року, позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с. 7-8, том 2).

У відповідності з ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував.

Позиція відповідача

Відповідно до відзиву, відповідач з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначає відповідач у відзиві, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товарів до Одеської митниці подано митні декларації (МД) № UA500020/2022/001499 від 19.01.2022, № UA500020/2022/002609 від 25.01.2022, № UA500020/2022/003546 від 02.02.2022, № UA500110/2022/002980 від 11.02.2022, № UA500110/2022/002975 від 11.02.2022.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митними деклараціями позивачем надані документи, які зазначені у графі 44 ЕМД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України, Правил заповнення декларації митної вартості, Одеською митницею Держмитслужби повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Однак, як зазначає відповідач, декларантом не було підтверджено документально складові митної вартості, а також не спростовані раніше виявлені розбіжності.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, стали підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

З огляду на викладене відповідач вважав, що підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач у письмових поясненнях, які надійшли до суду 16 листопада 2022 року, зазначив, що відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Умови перевезення СРТ (Carriage Paid То - «перевезення оплачено до») згідно правил Інкотермс передбачає, що продавець оплачує перевезення і знімає з себе відповідальність за вантаж після його передачі перевізнику (отримувачу). Всі ризики переходять після отримання товару покупцем. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «МЕИЛАН» не проводило страхування даного товару, в зв`язку із чим документи щодо страхування товару митному органу не надавалися.

Інші заяви по суті справи сторонами не надавались, додаткові докази не надходили.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши подані заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЙЛАН» (далі «МЕЙЛАН») , зареєстрований у якості юридичної особи 08.10.2015.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

20 листопада 2020 року між товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЙЛАН» (Покупець) та компанією Atum VI s.r.o (Словакія) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № ATUM/MEI 201120 (а.с. 13-19, том 1).

За цим Контрактом Продавець продає, а Покупець купує товари народного споживання, у відповідності з документами на відвантаження, узгодженими і підписаними сторонами на кожну поставку, на умовах зазначених у даному Контракті та інвойсах (п. 1.1).

Сума Контракту 3 000 000, 00 доларів США (п. 2.1).

Ціни за Контрактом є предметом усної чи письмової домовленості сторін та вказуються в Інвойсах (п. 3.1). Оплата за товар здійснюється з відстрочкою на 90 днів з моменту перетину митного кордону України (п. 3.2).

Умови поставки та оплати: визначаються у кожному наступному Інвойсі у відповідності з Інкотермс (п. 4.1). Окремими додатковими угодами можуть бути визначені: ціна товару та загальна вартість партії; валюта платежу; умови і пункт доставки; термін поставки; гарантійні зобов`язання (п. 4.2). Продавець здійснює поставку на умовах, що вказуються в інвойсах, узгоджених сторонами (п. 4.3).

Відвантаження: разом із товаром Продавець надає документацію: оригінали та копії рахунків; товаросупровідні накладні; пакувальний лист (п. 5.2).

Упаковка та маркування: упаковка товару повинна забезпечувати збереження вантажу під час транспортування і мати маркування вантажу (п. 6.1). Продавець відповідає за псування вантажу через погану упаковку і за всі додаткові транспортні витрати, викликані невірним маркуванням (п.6.2). Вартість палет, тари та упаковки включена у вартість товару (п. 6.3).

До вказаного зовнішньоекономічного контракту сторонами укладено Додаткову угоду №041220 від 04.12.2020 року (а.с. 20-22, том 1); Додаткову угоду №011220 від 01.12.2020 року (а.с. 23-25, том 1); Додаткову угоду №011121 від 01.11.2021 року (а.с. 26-27, том 1).

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник Atum VI s.r.o (Словакія) поставляла Позивачу партії товару.

З метою митного оформлення постановленого товару, декларантом подано до Одеської митниці електронні митні декларації:

1) № UA500020/2022/001499 від 19.01.2022, щодо розмитнення партії товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, з недорогоцінного металу, нові, без двигуна, в розібраному стані; торгівельна марка PHOENIX; країна виробництва Китай.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

Пакувальний лист (Packing List) № ATUM/MEI-0847 від 24.11.2021;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ATUM/MEI 0847 від 24.11.2021;

Домашній коносамент (House bill of lading) № S від 24.11.2021;

Навантажувальний документ (Bordereau) Наряд № NOR0987 від 17.01.2022;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) № ATUM/MEI від 24.11.2021;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 10.11.2021;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією цінова довідка №18-01-3/22 від 18.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №021121 від 02.11.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160321 від 16.03.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160721 від 16.07.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №230421 від 23.04.2021;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, № ATUM/MEI 201120 від 20.11.2020;

Копія митної декларації країни відправлення №19669990 від 24.11.2021.

2) № UA500020/2022/002609 від 25.01.2022, щодо розмитнення партії товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, з недорогоцінного металу, нові, без двигуна, частково в розібраному стані; торгівельна марка CROSS; країна виробництва Китай.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

Пакувальний лист (Packing List) № ATUM/MEI 4700 від 19.11.2021;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ATUM/MEI 4700 від 19.11.2021;

Домашній коносамент (House bill of lading) COSU від 19.11.2021;

Навантажувальний документ (Bordereau) Наряд № NOR1007 від 21.01.2022;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) № ATUM/MEI-4700 від 19.11.2021;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.11.2021;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією цінова довідка №25-01-2/22 від 25.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №041220 від 04.12.2020;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160321 від 16.03.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №230421 від 23.04.2021;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, № ATUM/MEI 201120 від 20.11.2020;

Копія митної декларації країни відправлення №00010820 від 19.11.2021.

3) № UA500020/2022/003546 від 02.02.2022, щодо розмитнення партії товару: Товар 1: шини пневматичні гумові нові для велосипедів; діаметр: 24, 26, 28. Торгівельна марка RALSON; країна виробництва Індія. Товар 2: камери гумові, пневматичні, нові, для велосипедів; діаметр: 24, 28. Торгівельна марка RALSON; країна виробництва Індія.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

Пакувальний лист (Packing List) № 5967840 від 13.11.2021;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 5967840 від 13.11.2021;

Домашній коносамент (House bill of lading) DEL/SE/H01171 від 27.11.2021;

Навантажувальний документ (Bordereau) Наряд № NOR1008 від 24.01.2022;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) № 5967840 від 13.11.2021;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 29.10.2021;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією цінова довідка №25-01/22 від 25.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №011220 від 01.12.2020;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160321 від 16.03.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160721 від 16.07.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №230421 від 23.04.2021;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, № ATUM/MEI 201120 від 20.11.2020.

4) № UA500110/2022/002980 від 11.02.2022, щодо розмитнення партії товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, з недорогоцінного металу, нові, без двигуна, для дітей, частково в розібраному стані; торгівельна марка PROFI; країна виробництва Китай.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

Пакувальний лист (Packing List) № ATUM/MEI 1346 від 14.12.2021;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ATUM/MEI 1346 від 14.12.2021;

Домашній коносамент (House bill of lading) ZJSM21111346 від 14.12.2021;

Навантажувальний документ (Bordereau) Наряд № NOR1023 від 07.02.2022;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) № ATUM/MEI-1346 від 14.12.2021;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 30.11.2021;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією цінова довідка №24-01/22 від 24.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №011121 від 01.11.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160321 від 16.03.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160721 від 16.07.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №230421 від 23.04.2021;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, № ATUM/MEI 201120 від 20.11.2020;

Копія митної декларації країни відправлення №00011411 від 14.12.2021.

5) № UA500110/2022/002975 від 11.02.2022 щодо розмитнення партії товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, з недорогоцінного металу, нові, без двигуна, для дітей, частково в розібраному стані; торгівельна марка PROFI; країна виробництва Китай.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

Пакувальний лист (Packing List) № ATUM/MEI 1348 від 14.12.2021;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ATUM/MEI 1348 від 14.12.2021;

Домашній коносамент (House bill of lading) ZJSM21111348 від 14.12.2021;

Навантажувальний документ (Bordereau) Наряд № NOR1024 від 07.02.2022;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) № ATUM/MEI-1348 від 14.12.2021;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 30.11.2021;

Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією цінова довідка №24-01-2/22 від 24.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №011121 від 01.11.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 26.01.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160321 від 16.03.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №160721 від 16.07.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №230421 від 23.04.2021;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, № ATUM/MEI 201120 від 20.11.2020;

Копія митної декларації країни відправлення №00011412 від 14.12.2021.

Надання позивачем усіх вищевказаних документів до митного оформлення підтверджується картками відмови (а.с. 121-125, том 1).

Згідно проданих декларацій, позивачем митна вартість товару була визначена за ціною договору.

Разом із тим, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом та не прийняв визначену митну вартість за ціною договору.

Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що подані у поданих документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, які підтверджують митну вартість товарів.

19 січня 2022 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000044/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 126, том 1).

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті зі оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.11.2020 №ATUM/MEI 201120 вартість палет, тари та упаковки включена в вартість товару, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

3) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначення митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу від 24.11.2021 №ATUM/MEI -0847 поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальних документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення / не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

З огляду на вищевикладене, митниця відповідно до п.3 ст.53 МКУ декларанту поставлено вимогу протягом 10 календарний днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) рахунки про сплату комісійних. Посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

2) виписку з бухгалтерської документації;

3) згідно а.4 ч.2 ст.53 МКУ банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

4) переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову згідно до ст.254 Митного кодексу України;

5) згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

8) калькуляцію транспортних витрат за межами митної території України з урахуванням вартості фрахту, вартості інших складових вартості транспортування транспортного засобу, що декларується, у тому числі територією країни експортера.

Декларантом було надано лист від 19.01.2022 б/н та повідомлено, що додаткові документи додаватись не будуть.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості метод визначення митної вартості за резервним методом.

Між митним органом та декларантом було проведено письмову консультацію стосовно обрання методу визначення митної вартості. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що мінімальний рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, які продано в Україну і час яких збігається з часом оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, є більшим: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 5,01 дол. США/кг (митна декларація №UAUAUA100110/2021/721055 від 11.11.2021) ніж заявлено декларантом 1,85 дол. США/кг).

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000058 від 19 січня 2022 року.

25 січня 2022 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000072/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 128, том 1).

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) Відповідно до пп. в п.2 ч.10 ст.58 Митного Кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим відповідно до п.6.3 Контракту зазначено, що вартість тари та упаковки включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) Відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) Відповідно до п.4.5 Контракту продавець зобов`язаний в інвойсах та інших супровідних документах вказати всю необхідну інформацію про товар, але будь-яка інформація про умови оплати за товар (передплата/післяплата) у інвойсі не зазначені. Таким чином, у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товар.

4) Наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки товарів, відповідно до яких зазначена ціна товару. При цьому, згідно прайс-листа ціна товару відрізняється від ціни інвойсу.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) Виписку з бухгалтерської документації;

5) Згідно п.4 ч.2 ст.53 МКУ банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

6) Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

7) Каталоги, специфікації, виробника товару.

Відповідно до ст. 254 МКУ - переклад українською мовою документ за кодом: 9610 (копія митної декларації країни відправлення).

25.01.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 25.01.2022 № б/н щодо неможливості надання витребуваних документів в повному обсязі упродовж 10 діб.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, митне оформлення яких вже здійснено є більшим: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 5,01 дол. США за 1 кг (МД №UAUA100110/2021/721055 від 11.11.2021 р. ніж заявлено декларантом (1,85 дол. США/кг).

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000092 від 25 січня 2022 року.

02 лютого 2022 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2022/000104/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 130, том 1).

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) Відповідно до пп. в п.2 ч.10 ст.58 Митного Кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим відповідно до п.6.3 Контракту зазначено, що вартість тари та упаковки включена у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) Відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Одеса тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) Відповідно до п.4.5 Контракту продавець зобов`язаний в інвойсах та інших супровідних документах вказати всю необхідну інформацію про товар, але будь-яка інформація про умови оплати за товар (передплата/післяплата) у інвойсі не зазначені. Таким чином, у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товар.

4) Наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки товарів, відповідно до яких зазначена ціна товару. При цьому, згідно прайс-листа ціна товару відрізняється від ціни інвойсу.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу Декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) Виписку з бухгалтерської документації;

5) Згідно п.4 ч.2 ст.53 МКУ банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

6) Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

7) Каталоги, специфікації, виробника товару;

8) Копію митної декларації країни відправлення.

Відповідно до ст. 254 МКУ - переклад українською мовою документ за кодом: 9610 (копія митної декларації країни відправлення).

02.02.2022 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 02.02.2022 № б/н щодо неможливості надання витребуваних документів в повному обсязі упродовж 10 діб. Таким чином, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ та не спростовані наявні розбіжності у документах.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час та об`єм партії товару, митне оформлення яких вже здійснено є більшим: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару №1 на рівні 2,01 дол. США за 1 кг (МД №UAUA500020/2022/003110 від 28.01.2022 р.) ніж заявлено декларантом 0,6 дол. США/кг; товару №2 на рівні 1,81 дол. США за 1 кг (МД №UAUA500020/2022/003110 від 28.01.2022 р.) ніж заявлено декларантом 0,6 дол. США/кг.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2022/000129 від 02 лютого 2022 року.

11 лютого 2022 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів UA500110/2022/000034/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 132, том 1).

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) Відповідно до пп. в п.2 ч.10 ст.58 Митного Кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.11.2020 ATUM/MEI 201120 вартість палет, тари та упаковки входить у ціну товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

3) Наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки товарів відповідно до яких зазначена ціна товару. При цьому, згідно прайс-листа № б/н від 30.11.2021 ціни товарів не відповідають цінам інвойсу №ATUM/MEI 1346 від 14.12.2021. Крім цього, в наданому прайс-листі № б/н від 30.11.2021 відсутній термін дії. При цьому зазначене, що діє він для України та європейських країн, без урахування умов поставки, транспортних витрат, тобто даний прайс-лист не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості декларанта або уповноважену ним особу зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) Банківські платіжні документи, що стосуються товару;

2) Виписку з бухгалтерської документації;

3) Каталоги, специфікації виробника товару;

4) Розрахунок ціни товару (калькуляція).

Електронним повідомленням від 11.02.2022 декларантом було інформовано про те, що більше додаткові документи надаватись не будуть. Проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця робить висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару з урахуванням вагових та кількісних характеристик рівень митної вартості за товаром, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 5,01 дол. США/кг (митна декларація №UA500020/2021/223268 від 10.12.2021, 100020/2021/525561 від 31.10.2021), ніж заявлено декларантом 1,85 дол. США/кг.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2022/000041 від 11 лютого 2022 року.

12 лютого 2022 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2022/000036/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 134, том 1).

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) Відповідно до пп. в п.2 ч.10 ст.58 Митного Кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.11.2020 ATUM/MEI 201120 вартість палет, тари та упаковки входить у ціну товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах СРТ Чорноморськ, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

3) Наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки товарів відповідно до яких зазначена ціна товару. При цьому, згідно прайс-листа № б/н від 30.11.2021 ціни товарів не відповідають цінам інвойсу №ATUM/MEI 1348 від 14.12.2021. Крім цього, в наданому прайс-листі № б/н від 30.11.2021 відсутній термін дії. При цьому зазначене, що діє він для України та європейських країн, без урахування умов поставки, транспортних витрат, тобто даний прайс-лист не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості декларанта або уповноважену ним особу зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) Банківські платіжні документи, що стосуються товару;

2) Виписку з бухгалтерської документації;

3) Каталоги, специфікації виробника товару;

4) Розрахунок ціни товару (калькуляція).

Електронним повідомленням від 12.02.2022 декларантом було інформовано про те, що більше додаткові документи надаватись не будуть. Проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця робить висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару з урахуванням вагових та кількісних характеристик рівень митної вартості за товаром, митне оформлення яких вже здійснено є більшим 5,01 дол. США/кг (митна декларація №UA500020/2021/223268 від 10.12.2021, 100020/2021/525561 від 31.10.2021), ніж заявлено декларантом 1,85 дол. США/кг.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500110/2022/000043 від 12 лютого 2022 року.

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом ціною договору (контракту).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується витребування митним органом додаткових документів.

Як вже було зазначено, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд звертає увагу на положення частин 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи, однак декларант вважав, що поданих ним документів достатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом ціною договору.

Відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів з підстав наявності розбіжностей у поданих документах та ненадання декларантом витребуваних додатково документів.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як вже було зазначено, між товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЙЛАН» (Покупець) та компанією Atum VI s.r.o (Словакія) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № ATUM/MEI 201120 від 20 листопада 2020 року (а.с. 13-19, том 1).

За цим Контрактом Продавець продає, а Покупець купує товари народного споживання, у відповідності з документами на відвантаження, узгодженими і підписаними сторонами на кожну поставку, на умовах зазначених у даному Контракті та інвойсах (п. 1.1).

Сума Контракту 3 000 000, 00 доларів США (п. 2.1).

Ціни за Контрактом є предметом усної чи письмової домовленості сторін та вказуються в Інвойсах (п. 3.1). Оплата за товар здійснюється з відстрочкою на 90 днів з моменту перетину митного кордону України (п. 3.2).

Умови поставки та оплати: визначаються у кожному наступному Інвойсі у відповідності з Інкотермс (п. 4.1). Окремими додатковими угодами можуть бути визначені: ціна товару та загальна вартість партії; валюта платежу; умови і пункт доставки; термін поставки; гарантійні зобов`язання (п. 4.2). Продавець здійснює поставку на умовах, що вказуються в інвойсах, узгоджених сторонами (п. 4.3).

Відвантаження: разом із товаром Продавець надає документацію: оригінали та копії рахунків; товаросупровідні накладні; пакувальний лист (п. 5.2).

Щодо наявності розбіжностей у поданих документах

Щодо зауваження відповідача про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що питання упаковки та маркування товару врегульовані пунктом 6.1 Контракту № ATUM/MEI 201120 від 20 листопада 2020 року.

Згідно умов контракту, упаковка товару повинна забезпечувати збереження вантажу під час транспортування і мати маркування вантажу (п. 6.1). Продавець відповідає за псування вантажу через погану упаковку і за всі додаткові транспортні витрати, викликані невірним маркуванням (п.6.2). Вартість палет, тари та упаковки включена у вартість товару (п. 6.3).

Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, які додатково включаються у митну вартість товару, а включені у вартість товару.

Суд також звертає увагу на наступні обставини справи та норми митного законодавства України.

Відповідно до пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено ZZ00 (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Отже, умовами зовнішньоекономічного контракту та наявними у матеріалах справи товаросупровідними документами, які надавались до митного оформлення, підтверджуються доводи позивача про те, що товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару.

Суд зазначає, що вказані товаросупровідні документи (зовнішньоекономічний контракт, інвойс та ін.) були надані відповідачу, відтак останній мав можливість встановити вищевказані обставини.

За таких обставин, при постачанні товару вартість пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

Окрім того, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ Odesa, згідно яких Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Відтак, вказані зауваження відповідача спростовуються матеріалами справи.

Щодо наступного зауваження про відсутність інформації щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.

З приводу зазначеного порушення позивач пояснив, що товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЙЛАН» не проводило страхування даного товару, в зв`язку із чим документи щодо страхування товару митному органу не надавалися.

У свою чергу суд стосовно вказаного зауваження звертає увагу на наступні обставини справи та норми митного законодавства України.

У розумінні п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, є документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо таке страхування здійснювалося.

Відповідно до п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 7) витрати на страхування цих товарів.

Тобто, при визначенні митної вартості товарів витрати на страхування враховуються: якщо таке страхування здійснювалося та якщо ці витрати не включалися до ціни товару.

Відповідно до Інвойсів поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ Odesa.

Відповідно до Інкотермс 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), термін CPT (Carriage Paid To) термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Перехід ризиків із моменту передання товару перевізникові.

Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Що стосується страхування товару, то термін CPT не передбачає обов`язку покупця або продавця страхувати товар (Договір страхування - Немає зобов`язань).

Таким чином, оскільки страхування не здійснювалося, то відповідно страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, не є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

Отже, у позивача не було обов`язку надавати відповідачу страхові документи на підтвердження митної вартості товарів.

При цьому, суд зазначає, що умови поставки товару позивачу згідно СРТ Odesа, були відомі митному органу.

Відтак, вказані зауваження відповідача спростовуються.

Щодо наступного зауваження про відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вже було зазначено, відповідно до Інвойсів поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ Odesa.

Це означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.

За договором перевезення, на умовах СРТ, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом і в звичайно прийнятий спосіб. Якщо такого пункту не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати пункт у межах названого місця призначення, який найбільш задовольняє його цілям.

Тобто, витрати на перевезення включені у вартість товару.

Щодо наступного зауваження митного органу про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товар. Інформація про умови оплати за товар (передплата/післяплата) у інвойсі не зазначені.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару є документами, які підтверджують митну вартість товарів, тільки якщо рахунок сплачено.

Водночас, згідно умов Контракту № ATUM/MEI 201120 від 20 листопада 2020 року, а сама пункту 3.2 оплата за товар здійснюється з відстрочкою на 90 днів з моменту перетину митного кордону України.

Контракт № ATUM/MEI 201120 від 20 листопада 2020 року надавався декларантом до митного оформлення, тому посилання відповідача на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні точні відомості про умови здійснення оплати за товар (передплата/післяплата), спростовуються.

Подані до митного оформлення документи дають змогу встановити умови оплати.

Щодо зауважень митного органу до наданих декларантом прайс-листів, а саме: не містить умов поставки товарів, відповідно до яких зазначена ціна товар; ціна товару відрізняється від ціни інвойсу; відсутній термін дії; не призначений для необмеженого кола осіб та не може використовуватись для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів, оскільки зазначено, що діє він для України та європейських країн, без урахування умов поставки, транспортних витрат.

Надаючи оцінку наведеному, суд зазначає, що по-перше, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів. По-друге, прайс-лист уявляє собою довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. По-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.

Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Відтак, вищевказані зауваження відповідача стосовно форми та змісту прайс-листів суд вважає такими, що не впливають на визначення митної вартості товару.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту № ATUM/MEI 201120 від 20 листопада 2020 року товару, не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що додаткові документи, які декларанту запропонував надати митний орган, відносяться до додаткових документів, що надаються на вимогу митного органу за наявності у декларанта.

Відповідач не обґрунтував яким чином витребувані митним органом документи впливають на підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою, розбіжностями у поданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до положень чч. 6-7 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Вирішуючи цей спір, суд вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Відповідачем не спростована правильність визначення митної вартості за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості.

Окрім того, позивачем для митного оформлення разом із кожною декларацією надавався Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (цінова довідка).

Судом досліджено ці висновки та встановлено, що вартість товару, визначена експертом, відповідає цінам зазначеним в інвойсах.

Контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Спрацювання системи управління ризиками не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості товару, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначені лише номера, дати митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, та вартість за одиницю товару, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду, зокрема у постановах від 14 серпня 2018 року по справі №821/1617/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів від 19 січня 2022 року № UA500020/2022/000044/2, від 25 січня 2022 року № UA500020/2022/000072/2, від 02 лютого 2022 року №UA500020/2022/000104/2, від 11 лютого 2022 року № UA500110/2022/000034/2, від 12 лютого 2022 року №UA500110/2022/000036/2 прийняті відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000058 від 19 січня 2022 року, №UA500020/2022/000092 від 25 січня 2022 року, №UA500020/2022/000129 від 02 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000041 від 11 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000043 від 12 лютого 2022 року.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 37215,00 грн., згідно платіжного доручення №73 від 28 березня 2022 року (а.с. 149, том 1).

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, здійснює розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, рішення якої судом визнані протиправними та скасовані, у розмірі 37215, 00 грн. (судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру складає 12405, 00 грн. (2481х5); судовий збір за позовні вимоги майнового характеру складає 24810,00 грн. (за стовкою не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 194, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю МЕЙЛАН до Одеської митниці ВП Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 19 січня 2022 року № UA500020/2022/000044/2, від 25 січня 2022 року № UA500020/2022/000072/2, від 02 лютого 2022 року №UA500020/2022/000104/2, від 11 лютого 2022 року № UA500110/2022/000034/2, від 12 лютого 2022 року №UA500110/2022/000036/2.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, мирному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500020/2022/000058 від 19 січня 2022 року, №UA500020/2022/000092 від 25 січня 2022 року, №UA500020/2022/000129 від 02 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000041 від 11 лютого 2022 року, № UA500110/2022/000043 від 12 лютого 2022 року.

Стягнути з Одеської митниці ВП Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю МЕЙЛАН (; 65031, м. Одеса, Новомосковська дорога, 55, буд. 3) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 37215,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю МЕЙЛАН (; 65031, м. Одеса, Новомосковська дорога, 55, буд. 3).

Відповідач Одеська митниця ВП Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а).

Повний текст рішення складений та підписаний 02 грудня 2022 року.

Суддя О.В. Глуханчук