Справа № 420/8059/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8059/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 кошти за податковим боргом, а саме: по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 173 274, 66 грн. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 38016923 отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/11011000; - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2309737,56 грн. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 38016923 отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/11010500.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника, податковий борг ФО-ПП ОСОБА_1 перед державним бюджетом становить 2 483 012,22 грн., а саме: по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами рiчного декларування в сумі 173 274,66 грн.; по податку на доходи фіз. осіб, що сплачується фіз. особами за результатами рiчного декларування в сумі 2 309 737,56 грн. Позивач зазначає, що заборгованість по військовому збору на загальну суму 173 274,66 грн. виникла на підставі податкового повідомлення-рішення Форми «Р» вiд 14.11.2019 р. № про донарахування військового збору в сумі 138 619,73 грн. основного платежу та 34 654,93 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Заборгованість по податку на доходи фіз. осіб, що сплачується фіз. особами за результатами річного декларування на загальну суму 230 9737,56 грн. виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 14.11.2019 р.№ про донарахування податку на доходи фiз. осіб, що сплачується фіз. особами за результатами річного декларування в сумі 184 7654,06 грн. основного платежу та 461 913,50 грн. штрафних санкцій, податкового повідомлення форми «ПС» від 14.11.2020р.№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. В зв`язку із несплатою податкової заборгованості було винесено податкову вимогу Форми «Ф» № 219892-50 вiд 18.12.2019 року, яку було надіслано на адресу Відповідача, вiдповiдно до ст. 42 ПК України.

Відповідач Фізична особа платник податків ОСОБА_1 вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№35968/20 від 09.09.2020 р.), в якому представник відповідача вказує, що в провадженні суду знаходиться справа № 420/7744/19 щодо скасування податкових повідомлень-рішень. Сума податкового боргу є неузгодженою, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 26.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/8059/20 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 р. зупинено провадження у справі №420/8059/20 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн. до набрання законної сили Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/7744/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 14 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 26.10.2021 р. поновлено провадження у справі № 420/8059/20 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн. Призначено судове засідання на 10.11.2022 р. о 15.20 год.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 р. закрито підготовче провадження по справі №420/8059/20. Призначено справу №420/8059/20 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн., до судового розгляду по суті.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ФО-ПП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 взято на облік як платника податків в Головному управлінні ДПС в Одеській області, а саме в Південному управлінні у м. Одесі, Приморська ДПІ (Приморський район).

Так, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області була проведена документальна невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів фізичної особи ОСОБА_1 , за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 02.08.2019 року №1554/15-32-13-05/ НОМЕР_1 , в якому встановлено наступні порушення податкового законодавства з боку ОСОБА_1 :

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п. «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України в частині не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік по строку 01.05.2016 року.

- п.п. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті чого не сплачено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, у розмірі 1847654,06 грн;

- п.п. 1.2, п. 1.4, п. 1.5, п.п. 1.6 п. 16 підрозділу 10 розділу ХХ, ст. 163, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 168.4 ст. 168, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого підлягає донарахуванню військовий збір у розмірі 138619,73 грн.

На підставі виявлених порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено: - податкове повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за основним платежем у розмірі 1 847 654,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 461 913,50 грн.; - податкове повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір за основним зобов`язанням у розмірі 138 619,73 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 34 654,93 грн.; - податкове повідомлення-рішення від 14.11.2019 року №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 170 грн.

Судом з`ясовано, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року по справі № 420/7744/19 задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 . Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14 листопада 2019 року №, №. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року по справі № 420/7744/19 апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Зокрема, у вказаній Постанові П`ятим апеляційним адміністративним судом від 16 грудня 2021 року по справі № 420/7744/19, встановлено, що 01.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за яким Банк зобов`язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 929000 доларів США та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 4 691 450 гривень за курсом Національного банку України на день укладення Договору, при цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

Також, 01.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за яким Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 52488,50 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 265 066,93 гривень за курсом Національного банку України на день укладання цього Договору.

Відповідно до п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно із абз. 3 п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Наведені положення податкового законодавства викладені у редакції п. 1 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13.04.2021 року №1383-IX.

Відповідно до приписів п. 2 вказаний закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а отже діє з 23.04.2021 року.

Слід враховувати, що у рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що нормативно-правові акти, які покращують правове становище фізичних чи юридичних осіб, скасовують чи пом`якшують юридичну відповідальність - мають зворотну силу у часі. Інші нормативно-правові акти зворотної сили не мають.

У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України визначив, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Слід зазначити, що у Законі України від 13.04.2021 року №1383-IX не міститься застережень про надання положенням п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 і абз. 3 п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України зворотної дії в часі, а відтак їх дія не поширюється на момент винесення оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Врахуванню підлягають і ті обставини, що на момент укладення Договорів про припинення зобов`язання переданням відступного від 15.01.2015 року №0735004, №0735005 сторонами кредитних договорів не перераховувалась заборгованість в іноземній валюті за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а тому факт операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом, що здійснено, починаючи з 1 січня 2015 року, не змінює правового врегулювання, передбаченого п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно, не поширюються на спірні правовідносини правозастосування положення п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Повідомлення про анулювання боргу в порядку п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України за кредитними договорами від 01.10.2007 року №0, №0, а також про одержання у зв`язку із цим доходу (додаткового блага) і виникнення обов`язку щодо самостійної сплати та його відображення у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, позивачу доведено шляхом вручення Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідних повідомлень під розпис 20.01.2015 року.

Визначення грошових зобов`язань та застосування штрафу відбулось з урахуванням суми кредитної заборгованості (по тілу кредиту), анульованої (прощеної) кредитором і підтвердженої на запит органу податкового контролю на час перевірки.

Про необхідність виконання податкового обов`язку позивач був повідомлений і податковим органом. У тому числі, наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, свідчать про вручення платнику відповідного повідомлення, наказу про призначення перевірки, акту та податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, оскільки інформація кредитора підтверджує правову природу анульованого (прощеного) боргу (кредиту) позивача, дотримання порядку повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу, на момент винесення оспорюваних рішень відповідач діяв на виконання своїх повноважень та з дотриманням чинного на той час законодавства, у зв`язку з чим колегією суддів не встановлено обґрунтованість позовних вимог Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , та відповідно наявності підстав для їх задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Так, суд зазначає, що відповідно до наявних у справі розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку про суми податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом загалом склала 2 483012,22 грн.

З метою погашення заборгованості податковим органом прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 18.12.2019 року № 219892-50, яка надсилалась на адресу ОСОБА_1 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що підтверджується наявними в справі Фіскальним чеком «Укрпошта» від 23.12.2019 р., та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення 31.12.2019 р.

Жодних належних доказів на підтвердження сплати відповідачем - Фізичною особою платником податків ОСОБА_1 , податкової заборгованості, яка виникла згідно податкових повідомлень-рішень від 14.11.2019 року № , № , № , на дату розгляду справи до суду не надано.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню шляхом стягнення з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 коштів за податковим боргом, а саме: по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 173 274, 66 грн. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 38016923 отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/11011000; - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2309737,56 грн. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 38016923 отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/11010500.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн, є правомірними, а отже, підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн, задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 кошти за податковим боргом, а саме: по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 173 274, 66 грн. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 38016923 отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/11011000; - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2309737,56 грн. на бюджетний рахунок UA0015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банку 899998, код отримувача 38016923 отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський р-н/11010500.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2483012,22грн, задовольнити