Справа № 420/1242/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1242/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» (далі позивач, ТОВ «Світанок Ойл Трейд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган, податковий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.08.2020 №.

В обґрунтування адміністративного позову, представник позивач зазначає, що відповідачем було проведено фактичну перевірку господарського об`єкту товариства, що розташований за адресою: в`їзд Польовий буд. 1, с. Докучаєвське, Харківський р-н., Харківська обл., за наслідками якої складено акт № 1085/20-40-32-01-08/37136301 від 03.08.2020 року, в якому визначено про наявність порушень позивачем вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ. Позивач не погоджується із висновками акту перевірки, підставами призначення та проведення перевірки, у зв`язку із чим вважає, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 25.08.2020 року № є таким, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що у наказі на перевірку відсутнє посилання на інформацію, що стала підставою для проведення перевірки. Позивач зазначає, що він є розпорядником акцизного складу, який до 01.07.2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до ст. 212.1 ПКУ, у зв`язку із чим, штраф за виявлені підчас перевірки порушення, до позивача може бути застосовано лише з 01.07.2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 рішення суду першої інстанції змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 06.07.2022 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Супровідним листом від 12.07.2022 року Верховним Судом справу №420/1242/21 направлено до Одеського окружного адміністративного суду.

19.07.2022 року за вх. №23044/22 вказана адміністративна справа № 420/1242/21 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Корой С.М.

Ухвалою суду від 25.07.2022 року прийнято до провадження адміністративну справу №420/1242/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вирішено розглядати справу №420/1242/21 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

18.08.2022 року (вх.№ЕП/23453/22) від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких вказано, що операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі укладених підприємством договорів зберігання пального станом до 01 липня 2019 року не вважалися реалізацією пального, у зв`язку з чим позивач до 01 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку дно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 06.09.2022 року, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання, для виконання завдань підготовчого провадження, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 420/1242/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення на тридцять днів та відкладено підготовче засідання в даній адміністративній справі.

23.09.2022 року (вх.№30176/22) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками.

Так, у відзиві відповідач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що ТОВ «СВІТАНОК ОЙЛ ТРЕЙД» зареєстровано як платник акцизного податку 19.06.2019 року. За адресою зберігання пального підприємством зареєстровано 20.06.2019 року акцизний склад (нафтобазу) з уніфікованим № 1001057. Тобто, позивач до 1 липня 2019 року підпадав під визначення платника податку відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України, як особа, яка реалізує пальне. Також, представник відповідача зазначає, що у наказі на проведення перевірки чітко зазначено підставу для її призначення.

12.09.2022 року (вх.№ЕП/26263/22) від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні по справі №420/1242/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

19.10.2022 року (вх.№ЕП/30482/22) від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено.

Ухвалою суду від 27.10.2022 року долучено до матеріалів справи додаткові пояснення вх.№ЕП/23453/22 від 18.08.2022 року разом із додатками, документи, що надійшли до суду разом із клопотанням за вх.№ЕП/26263/22 від 19.09.2022 року, відзив на позов за вх.№30176/22 від 23.09.2022 року разом із доданими документами та документи, що надійшли до суду разом із клопотанням за вх.№ЕП/30482/22 від 19.10.2022 року, закрито підготовче провадження по справі № 420/1242/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, призначено справу до судового розгляду.

Зважаючи на перебування судді у нарадчій кімнаті по справі №420/15220/22, судове засідання по даній справі, яке призначено на 15.11.2022 року було перенесено на 23.11.2022 року.

У судовому засіданні 23.11.2022 року відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, судом вирішено проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку позивача доказами, суд встановив.

17.12.2019 року між позивачем та ТОВ Торговий дім Сокар Україна укладеного договір відповідального зберігання нафтопродуктів № 17/12-2009 (т.2 а.с.33-37).

За умовами даного договору поклажодавець передає, а зберігач приймає на вiдповiдальне зберігання, у кількості та асортименті на термін зберігання у відповідності з умовами цього договору.

На виконання умов даного договору було складено акцизні накладні №10 та №13 від 01.04.2020 року (а.с.176).

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Харківській області від 23.07.2020 року № 2335, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, п. 19-1.1 ст. 19-1 ПКУ, ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «СВІТАНОК ОЙЛ ТРЕЙД» за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 липня 2020 року, тривалістю не більше 10 діб. Передбачено проведення перевірки за період діяльності з 01.07.2019 року по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері обігу пального, зняття його залишків, відбору проб і зразків.

23.07.2020 року ГУ ДПС у Харківській області видано направлення № 557 та № 556 головним державним ревізорам-інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Представнику ТОВ «СВІТАНОК ОЙЛ ТРЕЙД» вручено копію наказу ГУ ДПС у Харківській області від 23.07.2020 року № 2335 та пред`явлено службові посвідчення та направлення на проведення перевірки 28.07.2020 року, про що свідчать наявні у направленнях на перевірку підписи.

За результатом перевірки господарського об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 складено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки від 03.08.2020 року №1085/20-40-32-01-08/37136301, згідно з яким встановлені порушення: п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ у період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року на акцизному складі за адресою: в`їзд Польовий, буд. 1, с. Докучаєвське, Харківський р-н., Харківська обл., здійснювалось зберігання та відпуск пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області 25.08.2020 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № згідно з яким, до ТОВ «СВІТАНОК ОЙЛ ТРЕЙД» на підставі п. 128-1.1 ст. 128-1 застосовано штрафні санкції у сумі 640 000,00 грн.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 25.08.2020 №, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За положеннями пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У свою чергу, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що дана правова норма передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо. Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі №815/1978/18 та від 12 серпня 2021 року у справі №140/14625/20.

З огляду на вищевикладене, контролюючим органом правомірно призначено перевірку позивача.

З таким висновком погодився Верховний суд у своїй постанові від 06.07.2022 року.

1 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 №909-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», яким внесено зміни до ПК України у частині віднесення пального до підакцизної групи товарів.

У зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 та статті 232 ПК України прийнято постанову від 24.02.2016 №113 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального», якою був затверджений Порядок електронного адміністрування реалізації пального (далі - Порядок № 113), та з 1 березня 2016 року запроваджено систему електронного адміністрування реалізації пального.

Постанова № 113 втратила чинність 1 липня 2019 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 408 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового», якою також було затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Так, пунктом 5 Порядку № 113 передбачалося обов`язкове включення платників акцизного податку з реалізації пального до реєстру платників акцизного податку з реалізації пального. До вказаного реєстру підлягали включенню, зокрема, дані про пункти (склади, комплекси, станції, інші об`єкти), в яких реалізується пальне (код, найменування, місцезнаходження та інші дані), відповідні коди адміністративно-територіальних одиниць згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України.

Постановою № 408 з 1 липня 2019 року було введено в дію систему електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, зокрема, пунктом 1 якого встановлено обов`язок платників акцизного податку з 1 травня 2019 року до 1 червня 2019 року зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового всі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники будуть станом на 1 липня 2019 року. Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися як платники акцизного податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Пунктом 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

З вказаного вбачається, що обов`язок по реєстрації Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у позивача виник до 1 жовтня 2019 року.

Ця норма внесена до ПК України у зв`язку із набранням чинності 1 січня 2019 року Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 № 2628-VIII.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Водночас, пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються, зокрема:

- з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу);

- з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Як убачається із матеріалів справи, за результатами фактичної перевірки контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Світанок Ойл Трейд» на акцизному складі за адресою: в`їзд Польовий,1, с. Докучаєвське, Харківська область, у період з 01.04.2020 по 30.06.2020 здійснювало зберігання та відпуск пального без наявності зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі 30 рівнемірів - лічильників та 2 витратомірів - лічильників. На даному акцизному складі розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб, метрів, але не перевищує 20000 куб, метрів, а тому обов`язок щодо обладнання акцизного складу витратомірами-лічільниками/рівнемірами-лічільниками та здійснення їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі підлягав виконанню у строк не пізніше 1 жовтня 2019 року.

Як стверджує позивач, що такий обов`язок у нього виник з 1 липня 2020 року, оскільки до 1 липня 2019 року ТОВ «Світанок Ойл Трейд» не підпадало під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу.

30.06.2020 усі наявні на зазначеному акцизному складі рівнеміри-лічильники у загальній кількості 30 одиниць та витратоміри-лічильники у кількості 2 одиниць зареєстровано в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Скасовуючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 року Верховний суд вказав, що спірним питанням у даній справі є перевірка відповідності позивача визначенню платника податку, наведеному у пункті 212.1 статті 212 ПК України, з метою встановлення дати, з якої в останнього виник обов`язок реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Реєстрі.

Суд не погоджується з твердженнями позивача, що обов`язок по реєстрації Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у позивача виник у нього з 1 липня 2020 року, оскільки на акцизному складі розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб, метрів, але не перевищує 20000 куб, метрів, а отже, відповідно до пункту 12 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі позивач зобов`язаний був здійснити до 1 жовтня 2019 року.

В той же час, як вже вказано судом, пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються, зокрема:

- з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу);

- з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Відповідно до пункту 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку є, зокрема, особа, яка реалізує пальне (підпункт 212.1.15 ПК України).

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції Закону №1797-VIII від 21.12.2016, тобто до 01.07.2019) визначено, що реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками.

Згідно індивідуальної податкової консультації №1182/ІПК/99-00-09-04-06-06 від 03.08.2022 року (а.с.192-195), яка надана Державною податковою службою України у встановленому законом порядку позивачу у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснював діяльність, пов`язану із навантаженням-розвантаженням, зберіганням пального виключно на підставі договорів зберігання, такі операції не вважалися операціями з реалізації пального тільки до 01.07.2019 року.

Аналогічного змісту консультацію отримано позивачем 09.09.2022 року за №1433/ІКП/99-00-04-03-06.

Так, суд зазначає, що протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи до суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач до 01.07.2019 року здійснював операції, які вважалися операціями з реалізації пального.

Відповідачем встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, які були вчинено у період з 01.04.2020 року по 30.06.2020 року.

Отже, при встановленні наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до пункту128-1.1 статті 128-1 ПК України, мають враховуватися положення пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК України/, якики передбачено, що норми пункту 128-1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються, зокрема, з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу).

Так, зважаючи на встановлені судом обставини та надані позивачу індивідуальні податкові консультації, товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» не підпадало під визначення платника податку відповідно до п. 212.1 ст. 212 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до пункту128-1.1 статті 128-1 ПК України та, як наслідок, для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 10, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.08.2020 року №.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок Ойл Трейд» (вул. Залізничників, 16, с. Усатове, Біляївський р-н., Одеська обл., 67665, ).

Відповідач - - Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495).

Суддя С.М. Корой