Справа № 560/9124/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9124/22
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №41 від 30.05.2022 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи з 16.03.1993 по 14.12.2005 до спеціального стажу та призначити пенсію за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області (матеріали перенаправлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області) із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення".

ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 30.05.2022 №41 відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, передбаченого статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає, що відповідачі протиправно не зарахували період його роботи з 16.03.1993 по 14.12.2005 на тій підставі, що посада екскаваторника не передбачена списком професій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у відзиві просить відмовити в задоволенні адміністративному позові. Зазначає, що оскільки посада екскаваторника не передбачена Списком професій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.12.1992, до стажу роботи позивача не зараховано відповідний період роботи з 16.03.1993 по 14.12.2005. Також заперечує щодо дати, з якої, на думку позивача, потрібно призначити пенсію, оскільки таке право відповідно до п. "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за наявності спеціального стажу позивач має з 23.05.2022.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві зазначає, що у наданій трудовій книжці позивача не містяться дані про пільговий характер роботи, кількість відпрацьованих повних робочих днів, відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо, у зв`язку з чим підстав для зарахування періодів роботи до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з трудовою книжкою немає. Відповідно до запису №3 трудової книжки НОМЕР_1 16.03.1993 позивач прийнятий по переводу екскаваторником Деражнянського лісопункту Летичівського держлісгоспу, однак зазначена посада не передбачена Списком професій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «а» статті 2 Закону передбачено, що за цим Законом призначаються пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із пунктом «в» статті 55 Закону право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно із пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджений Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років..

Необхідною умовою для виникнення права на пенсійне забезпечення за вислугу років є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт, що передбачають пільгове призначення пенсії, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною посадою (професією).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.05.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991.

Заяву розглядало Головне управління ПФУ у Волинській області, яке рішенням від 30.05.2022 №41 відмовило позивачеві у призначенні пенсії.

Причиною відмови зазначена відсутність необхідного спеціального стажу 12 років 6 місяців, що передбачений ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зокрема, не зарахований до спеціального стажу період роботи з 16.03.1993 по 14.12.2005 екскаваторником, оскільки ця посада не передбачена Списком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992.

Пільговий стаж позивача складає 11 років 9 місяців 26 днів.

Зі змісту трудової книжки позивача судом встановлено, що 16.03.1993 ОСОБА_1 був прийнятий по переводу екскаваторником Деражнянського лісопункту. З 10.05.1999 він працював екскаваторником Летичівського лісопункту.

Як вбачається зі змісту довідок Державного підприємства "Летичівське лісове господарство" від 23.05.2022 №427, 426 ОСОБА_1 працював на Державному підприємстві "Летичівське лісове господарство" у період з 16.03.1993 по 10.05.1999 екскаваторником Деражнянського лісопункту, та з 10.05.1999 по 15.12.2005 екскаваторником Летичівського лісопункту. З 15.12.2005 по 23.05.2022 працював машиністом - кранівником, зайнятим на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах Летичівського лісопункту, а з 23.05.2022 - переведений сторожем Летичівського лісопункту.

У Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому 27.09.1990, зазначена посада машиніста-кранівника, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах. У той же час, посада "екскаваторника" вказаним Списком не передбачена.

Позивач посилається на те, що у довідці № 427 зазначається, що він виконував навантаження та розвантаженню лісоматеріалів на лісовозний транспорт на лісосіках, верхніх і проміжних складах зачищення лісосіки (характер виконуваних робіт), а отже робота аналогічна роботі машиніста-кранівника.

Разом з тим, твердження позивача про те, що виконувана ним робота екскаваторника була тотожною за своїм характером та завданнями роботі машиніста-кранівника, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, отже ці професії слід вважати аналогічними, є необґрунтованим.

Слід зазначити, що професії "машиніст-кранівник" та "екскаваторник" ототожнювати немає підстав, оскільки їм належать різні коди Класифікатора професій ДК003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.95 р. № 257, а також вони мають не тотожні кваліфікаційні характеристики та вимоги.

«Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв лісозаготівельних ділянок незалежно від їх відомчої підпорядкованості, зайнятих на лісозаготівлях, лісогосподарських роботах, підсочці лісу і лісосплаві, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань і Секретаріату ВЦСПС від 27.09.1990 №384/18-22, посада екскаваторника не передбачена.

У той же час, суду не надані належні докази того, що виконувана позивачем протягом 1993-2005 років робота екскаваторника була тотожна роботі, яку виконував машиніст - кранівник, зайнятий на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, у тому числі відповідні накази, кваліфікаційні характеристики або посадові інструкції працівників за обома згаданими професіями, порівняння яких дозволяло б встановити, що виконувана робота, її завдавання та характеристики дійсно є аналогічними. Таким чином, на підставі наданих доказів суд не може провести ототожнення роботи в межах цих професій, які хоч і можуть бути схожими за окремими характеристиками, однак відсутні належні докази, які дозволяють обґрунтовано провести відповідне порівняння.

Зважаючи на це, оскільки посада, яку обіймав позивач, не була передбачена відповідним Списком, на підставі наданих ним довідок та за відсутності відповідної інформації у трудовій книжці у відповідача не було правових підстав для висновку про те, що у вказаний період позивач виконував роботу, яка за своїм характером та умовами могла бути прирівняна до роботи машиніста - кранівника, зайнятого на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

З огляду на це, підстави для зарахування вказаного стажу роботи позивача до спеціального стажу на підставі вищезгаданих довідок відсутні, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняте правомірно. Зважаючи на це, не підлягають задоволенню і вимоги щодо зобов`язання зарахувати стаж та призначити пенсію, керуючись наявними документами.

Разом з тим, зазначене не позбавляє позивача права отримати додаткові документи, які належним чином підтвердять те, що виконувана ним у період 1993-2005 років робота екскаваторника була тотожна роботі, яку виконував машиніст - кранівник Летичівськово лісового господарства, зайнятий на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах, або працівник цієї ж професії у будь-якому іншому лісогосподарському підприємстві.

Виходячи з наведеного, відповідачі довели, що оскаржене рішення було прийняте правомірно, відтак позов не є обґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 грудня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд. 22В,Луцьк,43000 , код ЄДРПОУ - 13358826) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок