Справа № 300/2518/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/2518/22 пров. № А/857/14682/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Максим Х.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 300/2518/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області про стягнення заробітної плати,

місце ухвалення судового рішення м.Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїТимощук О.Л.
дата складання повного тексту рішення19.09.2022
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом до Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області, в якому просив:

стягнути з Долинської міської ради ОТГ Івано-Франківської області на його користь заробітну плату за період виконання обов`язків старости Княжолуцького старостинського округу з 01.12.2020 по 31.05.2022 в сумі 479 536,20 грн;

стягнути з Долинської міської ради ОТГ Івано-Франківської області на його користь заробітну плату за період виконання обов`язків голови Княжолуцької сільської ради з 24.10.2020 по 30.11.2020 в сумі 33 371,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що за результатами судового оскарження рішення Княжолуцької сільської ради №952/22/20 від 11.06.2020 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району», яким з 11.06.2020 достроково припинено повноваження позивача як сільського голови та виконання обов`язків голови Княжолуцької сільської ради покладено на секретаря сільської ради ОСОБА_2 , рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20, серед іншого, поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради з 11.06.2020 та звернуто в зазначеній частині рішення до негайного виконання. Однак, виконуючий обов`язки сільського голови ОСОБА_2 відмовився видавати розпорядження про те, що позивач приступає до виконання обов`язків сільського голови, в результаті чого ОСОБА_1 самостійно видав 26.10.2020 розпорядження №215 про те, що він приступає до виконання обов`язків голови Княжолуцької сільської ради з 24.10.2020. Також позивач, розпорядженням №216 від 26.10.2020, зобов`язав ОСОБА_2 передати гербову печатку та інші документи. Таким чином, після поновлення 23.10.2020 позивач працював на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради з 24.10.2020 по 30.11.2020, однак сільська рада за вказаний період не виплачувала заробітну плату. Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для негайного виконання судового рішення, необхідним є винесення окремого розпорядження. Вважає, що у даному випадку не потрібно спеціального механізму виконання рішення. Зазначає, що суд не надав правової оцінки діям відповідача, а саме, що починаючи з 01.12.2022, тобто з часу припинення повноважень Княжолуцької сільської ради як юридичної особи та сільського голови Княжолуцької сільської ради, відповідач не прийняв рішення про звільнення позивача з посади голови Княжолуцької сільської ради, не вніс запису в трудову книжку, не провів розрахунку за час виконання службових обов`язків.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання повістки та ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу сторін, про що у матеріалах справи містяться відповідні докази.

Учасники справи в судове засідання сторони не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справу, однак у задоволенні такого колегією суддів відмовлено.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність фактичного виконання (добровільного чи примусового) рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради, зокрема, прийняття посадовою особою Княжолуцької сільської ради (її правонаступником) наказу (розпорядження тощо) про поновлення ОСОБА_1 на роботі на відповідній посаді, внесення запису про поновлення у трудову книжку позивача, забезпечення фактичного доступу до роботи і надання можливості виконання своїх обов`язків, свідчить про передчасність та безпідставність вимог позивача щодо стягнення на його користь заробітної плати за період виконання обов`язків голови Княжолуцької сільської ради з 24.10.2020 по 30.11.2020.

Щодо стягнення з Долинської міської ради на користь позивача заробітної плати за період виконання обов`язків старости Княжолуцького старостинського округу з 01.12.2020 по 31.05.2022, то суд зазначив, що після проведення 25.10.2020 місцевих виборів, не передбачалося виконання колишнім головою Княжолуцької сільської ради повноважень старости.

Окрім того, суд вважав безпідставними доводи позивача щодо виконання ним як колишнім головою Княжолуцької сільської ради обов`язків старости Княжолуцького старостинського округу, оскільки як встановлено вище, у спірних правовідносинах не відбулося фактичного виконання судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 у жовтні 2015 року обрано сільським головою Княжолуцької сільської ради, що підтверджується записом №35 трудової книжки позивача НОМЕР_1 .

У подальшому повноваження позивача як сільського голови були дострокового припинені у відповідності до статті 79 Закону України Про місцеве самоврядування (запис №38 трудової книжки позивача НОМЕР_1 ).

При цьому, відповідно до розпорядження №144 від 15.07.2020 Про покладання обов`язків сільського голови на ОСОБА_2 у зв`язку з достроковим припиненням повноважень Княжолуцького сільського голови ОСОБА_1 , у відповідності до рішення Княжолуцької сільської ради №952/22/2020 від 11.06.2020, секретар сільської ради ОСОБА_2 поклав на себе виконання обов`язків сільського голови Княжолуцької сільської ради на підставі частини 2 статті 42 Закону України Про місцеве самоврядування (а.с. 11).

У результаті судового оскарження звільнення позивача, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92378428), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020, визнано протиправним та скасовано рішення Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області» №951/22/2020 від 10 червня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області» №952/22/2020 від 11 червня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області з 11 червня 2020 року. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області звернуто до негайного виконання.

Також постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №300/812/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/102260116) стягнуто з Долинської міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 149 760 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят) грн 80 коп. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на оплату праці за період виконання обов`язків голови Княжолуцької сільської ради з 24.10.2020 по 30.11.2020 та за період виконання обов`язків старости Княжолуцького старостинського округу з 01.12.2020 по 31.05.2022, звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Основного закону України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У ст. 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства обов`язковість рішень суду.

На обов`язковості судових рішень, які набрали законної сили, а також відповідальності згідно із законом за невиконання судового рішення, наголошується і у ст.ст. 14, 370 КАС України.

Частиною 4 ст. 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України №1404-VІІІ "Про виконавче провадження". Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

За правилами ч.ч. 1, 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника обумовлено і у п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України.

Відповідно до статті 65 Закону №1404-VІІІ рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020, визнано протиправним та скасовано рішення Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області» №951/22/2020 від 10 червня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області «Про дострокове припинення повноважень сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області» №952/22/2020 від 11 червня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області з 11 червня 2020 року. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області звернуто до негайного виконання.

При цьому, судом встановлено, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20 в частині поновлення позивача на роботі було звернуто до негайного виконання, однак добровільно відповідачем не виконано.

Натомість, із заявою щодо примусового виконання рішення суду та відповідним виконавчим листом позивач звернувся лише у березні 2021 року (а.с. 105-106), за результатами розгляду яких старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 09.03.2021, керуючись пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 108)

Також, листом заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Андрія Бартківа №М-268/12-28/337 від 19.04 2021 зазначено, що правонаступником Княжолуцької сільської ради є Долинська міська рада та роз`яснено про те, що після заміни сторони боржника у виконавчому листі №300/1354/20 від 23.10.2020, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд, такий виконавчий лист необхідно подати до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за адресою: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ (а.с.117).

Про те, що позивачем вживались подальші заходи з метою звернення зазначеного виконавчого листа до примусового виконання, у матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що до моменту фактичного виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника трудові правовідносини, які існували до порушення з боку роботодавця, не виникають. У зв`язку з цим обов`язок щодо здійснення роботодавцем виплат на користь працівника, поновленого після незаконного звільнення, виникає після фактичного поновлення та виконання ним трудових обов`язків.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відсутність фактичного виконання (добровільного чи примусового) рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у справі №300/1354/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді сільського голови Княжолуцької сільської ради, зокрема, прийняття посадовою особою Княжолуцької сільської ради (її правонаступником) наказу (розпорядження тощо) про поновлення ОСОБА_1 на роботі на відповідній посаді, внесення запису про поновлення у трудову книжку позивача, забезпечення фактичного доступу до роботи і надання можливості виконання своїх обов`язків, свідчить про передчасність вимог позивача щодо стягнення на його користь заробітної плати за період виконання обов`язків голови Княжолуцької сільської ради з 24.10.2020 по 30.11.2020.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на приписи ст.236 КЗпП України.

Так, відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

При цьому, приписи ст. 236 КЗпП не зобов`язують особу, щодо якої не виконується судове рішення про поновлення, чекати фактичного поновлення, а передбачає компенсацію (грошове вираження у вигляді санкції за невиконання рішення про поновлення на посаді) з моменту виникнення на те підстав, до обраної самою особою дати.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30 червня 2021 року у справі №640/7825/19.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості щодо звернення до суду з позовом про стягнення коштів в порядку ст.236 КЗпП України.

Щодо позовних вимог про стягнення з Долинської міської ради на користь позивача заробітної плати за період виконання обов`язків старости Княжолуцького старостинського округу з 01.12.2020 по 31.05.2022, то як вірно зазначено судом першої інстанції, на підставі постанови Верховної Ради України "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" від 15.07.2020 за №795-ІХ на території Долинської територіальної громади 25.10.2020 проведено місцеві вибори.

Перша сесія новообраної ради сформованої територіальної громади, на якій визнано повноваження Долинської міської ради та Долинського міського голови, згідно рішення № 1-1/2020 відбулася 01.12.2020.

Таким чином, повноваження Княжолуцької сільської ради та сільського голови припинені з 01.12.2020. При цьому, не передбачалося виконання обов`язків старости особою, яка здійснювала повноваження сільського, селищного голови приєднаної територіальної громади. Долинська міська рада стала правонаступником прав та обов`язків Княжолуцької сільської ради.

Відтак, як вірно враховано судом першої інстанції, оскільки після проведення 25.10.2020 року місцевих виборів, не передбачалося виконання колишнім головою Княжолуцької сільської ради повноважень старости, наведене позивачем обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення на його користь заробітної плати за період виконання обов`язків старости Княжолуцького старостинського округу з 01.12.2020 по 31.05.2022 є помилковим.

Враховуючи наведене вище, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні названого адміністративного позову.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 300/2518/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року