Справа № 440/9143/22
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9143/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій щодо врахування нульовим значенням заробітну плату за період з листопада 1999 року по червень 2000 року на посаді старшого бухгалтера в ТОВ "Лубнифарм" м. Полтава; зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію за віком з врахуванням заробітної плати за період з листопада 1999 року по червень 2000 року на посаді старшого бухгалтера в ТОВ "Лубнифарм" м. Полтава згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відображених в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) від 24.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що пенсійний орган безпідставно не провів перерахунок пенсії на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відображених в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) від 24.07.2018 щодо заробітної плати позивача за період з листопада 1999 року по червень 2000 року на посаді старшого бухгалтера в ТОВ "Лубнифарм" м. Полтава.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, оскільки довідка про заробітну плату за період з листопада 1999 року по червень 2000 року не надана, для зарахування заробітної плати за вказаний період за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні законні підстави.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 19.05.2021 УПФУ видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії ААЛ у зв`язку із призначенням пенсії за віком. Для призначення пенсії була взята довідка №64 від 19.03.2021 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданій ОСОБА_1 АТ «Лубнифарм», у якій відображено її заробіток для обчислення пенсії за період із березня 1995 року по жовтень1999 рік.

За даними трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 04.11.1999 по 08.09.2000 працювала на посаді старшого бухгалтера у ТОВ «Лубнифарм».

25.04.2022 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії включивши заробітну плату з листопада 1999 року по червень 2000 року на посаді старшого бухгалтера в ТОВ "Лубнифарм" м. Полтава згідно даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відображених в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) від 24.07.2018.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.05.2022 № 5913-4324/Ф-02/8-1600/22 повідомлено позивача, що розрахунок пенсії відповідає документам, наявним у пенсійній справі, та чинній методиці пенсійних нарахувань.

Не погодившись з позицією відповідача щодо проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч.2 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно статті 1 Закону № 1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Статтею 21 Закону № 1058-IV передбачено, що облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюються в порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; органів доходів і зборів; роботодавців; фізичних осіб; органів реєстрації актів громадянського стану; державної служби зайнятості; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; компанії з управління активами; зберігача; інших підприємств, установ, організацій та військових формувань.

Інформація з бази даних системи персоніфікованого обліку, що ведеться в електронній формі, може надаватися за запитом страхувальників або застрахованих осіб у вигляді документа, що відповідає вимогам законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону № 1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті).

Положеннями статті 40 Закону № 1058-IV встановлено, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 919 затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату (далі - Порядок № 919).

Згідно п.1 вказаного Порядку, цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Пунктом 2 Порядку № 919 передбачено, що заробітна плата (дохід) для призначення пенсії за період страхового стажу застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу починаючи з 1 січня 1998 року визначається за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом п. 3 Порядку, за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія.

При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який визначається заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено пенсію.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що за загальним правилом заробітна плата (дохід) для призначення пенсії за період страхового стажу застрахованої особи починаючи з 1 січня 1998 року визначається за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, суд зазначає, що, лише у випадку відсутності відповідних відомостей про заробітну плату особи у період до 1 липня 2000 року розмір заробітної плати за потрібний період можна розраховувати виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві.

Як встановлено судом, відповідач вважає непідтвердженим розмір заробітної плати з листопада 1999 року по червень 2000 року на посаді старшого бухгалтера в ТОВ "Лубнифарм".

У матеріалах справи наявна видана пенсійним органом довідка форми ОК-5 від 24.07.2018, яка містить індивідуальні відомості про застраховану особу - ОСОБА_1 за період з листопада 1999 року по червень 2000 року включно.

Відповідно до ч.2 статті 22 Закону України № 1058-IV, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: виконавчими органами Пенсійного фонду для:

-підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

-обчислення страхових внесків;

-визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом;

-визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом;

-надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

-надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій;

-надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що у відповідача на момент звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії були в наявності всі необхідні фактичні дані про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за період із листопада 1999 року по червень 2000 року у персоніфікованій системі.

Відтак, відмова у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності первинних документів підприємства не ґрунтується на вимогах пенсійного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 10.08.2020 у справі №148/347/17 (адміністративне провадження №К/9901/30434/18).

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за період з листопада 1999 року по червень 2000 року, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням заробітної плати за період з листопада 1999 року по червень 2000 року згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) з 25.04.2022 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за період з листопада 1999 року по червень 2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за період з листопада 1999 року по червень 2000 року згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) з 25.04.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко