Справа № 140/5893/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5893/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції (далі ДПП, позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення завданої майнової шкоди в сумі 282 504 грн 86 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 січня 2022 року на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 485 км + 600 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «ISUZU D-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) під керуванням поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП в Волинській області ДПП ОСОБА_1 . В результаті ДТП службовий автомобіль Департаменту патрульної поліції «ISUZU D-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

16 лютого 2022 року при розгляді адміністративної справи №159/498/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддею Ковельського міськрайонного суд Волинської області Бойчуком П.Ю. було встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.3б Правил дорожнього руху України, тобто своїми діями вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. В судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю.

Висновком експертного дослідження №СЕ-19/103-22/3848-АВ від 19 липня 2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «ISUZU D-MAX» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , у результаті ДТП, яка сталася 21 січня 2022 року, складає 282 504,86 грн, у зв`язку з чим Департамент патрульної поліції звернувся з даним позовом та просить стягнути вказану суму матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року дану справу було прийнято до свого провадження суддею, відповідно до приписів статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2018 року №234 о/с «Про особовий склад» рядового поліції ОСОБА_1 призначено поліцейським роти з обслуговування міста Ковеля, звільнивши з посади поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції у Волинській області.

21 січня 2022 року на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 485 км + 600 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «ISUZU D-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , знаходиться у власності Департаменту патрульної поліції, під керуванням поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП в Волинській області ДПП ОСОБА_1 . В результаті ДТП службовий автомобіль Департаменту патрульної поліції «ISUZU D-MAX», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2022 року в справі №159/498/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 01 березня 2022 року.

Висновком експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 19 липня 2022 року №СЕ-19/103-22/3848-АВ встановлено, що вартість матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки «ISUZU D-MAX» 2015 року виготовлення, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент проведення експертного огляду, тобто станом на 19 липня 2022 року, складає 282 504,86 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто він є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до статті 60 Закону «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, яка діє з 31 жовтня 2019 року) передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відтак, доводи представника відповідача про те, що поліцейські не несуть матеріальної відповідальності є безпідставними.

Частиною третьою татті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

03 жовтня 2019 року Верховної Радою України прийнято Закон України №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 2 вказаного Закону дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (стаття 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до частини першої статті 7 вказаного Закону розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

За загальним правилом, під час вирішення справ такої категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Разом з тим, згідно із підпунктами 1, 4, 10, 12, 13 пункту 3.1 Розділу III Посадової інструкції поліцейського роти обслуговування міста Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 18 вересня 2018 року №4324, з якою ознайомлена та копію отримала ОСОБА_2 , поліцейський під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; постійно утримувати у належному стані спеціальні засоби захисту, елементи екіпірування, транспортні засоби та їх обладнання, технічні засоби та технічні прилади, які використовуються для фіксації правопорушень, засоби зв`язку, медичне устаткування для надання першої медичної допомоги; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; під час керування патрульним автомобілем бути прикладом для інших учасників дорожнього руху в частині дотримання ПДР; виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України,

Відповідно до пункту 5.4 Розділу V вказаної посадової інструкції у випадку завдання поліцейським матеріальної шкоди транспортним засобам, технічним засобам вимірювання та іншому майну він несе матеріальну відповідальність відповідно до законодавства України.

Кодекс законів про працю України врегульовує, зокрема, питання притягнення працівників до матеріальної відповідальності. Зазначаючи про необхідність застосування до наявних між сторонами правовідносин положень КЗпП, представником відповідача не враховано, що підстави та порядок притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності визначені Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (набрав чинності 31 жовтня 2019 року), тобто, нормами спеціального законодавства.

Відтак, під час вирішення питань щодо притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності застосуванню підлягають саме положення зазначеного Закону, а висновки представника відповідача про необхідність застосування у даному випадку норм КЗпП України є хибними.

Як вже зазначалося судом, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2022 року в справі №159/498/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Вказана постанова набрала законної сили 01 березня 2022 року.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 ставилося у вину те, що він 21 січня 2022 року о 09 год. 45 хв., на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 485 км. +620 м., керуючи транспортним засобом марки «ISUZU D-MAX», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет та перекинувся на дах автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В межах даної справи встановлено, що правопорушення позивач вчинив 21 січня 2022 року та в його діях встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, зокрема: схемою місця ДТП від 21 січня 2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 січня 2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21 січня 2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21 січня 2022 року, іншими матеріалами справи.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Висновком експерта №СЕ-19/103-22/3848-АВ від 19 липня 2022 року Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, якого попередженого про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, встановлено, що вартість матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки «ISUZU D-MAX» 2015 року виготовлення, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент проведення експертного огляду, тобто станом на 19 липня 2022 року, складає 282 504,86 грн.

Тобто, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зумовленої протиправними діями відповідача, позивачу було спричинено шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля, то така підлягає стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції.

Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з відшкодування завданої Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди в розмірі 282 504,86 грн.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що станом на дату розгляду справи судом завдана позивачу матеріальна шкода відповідачем не відшкодована, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 282 504 (двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот чотири) гривні 86 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер