Справа № 380/8026/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8026/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 грудня 2022 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак Уляна Володимирівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Залізничного районного суду м. Львова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничного районного суду м. Львова, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Залізничного районного суду м.Львова щодо не надання відповіді ОСОБА_1 на його запит від 31.01.2022 та порушення вимог ст.40 Конституції України, Закону України «Про інформацію», cт.cт. 19, 20 ЗУ «Про звернення громадян».

- зобов`язати Залізничний районний суд м.Львова надати обгрунтовану відповідь ОСОБА_1 на його запит від 31.01.2022.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді від 06.06.2022 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків, а саме для подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (м.Львів, вул.Чоловського,2, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали: оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України позовної заяви; оригінала документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову (992,40 грн.)

Вказану ухвалу вручено позивачеві 29.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

29.11.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній повторно просив звільнити його від сплати судового збору.

Разом з тим, як видно зі змісту поданої заяви, позивачем не було надано доказів сплати судового збору, також, позивач не наводить інших обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору. Більше того, на виконання вимог ухвали, позивачем не надано до суду оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України позовної заяви із зазначенням інформації, яка вимагається згідно з п.п. 7,8 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Таким чином, у вказаній заяві від 29.11.2022 позивач фактично висловлює свою не згоду із ухвалою суду від 06.06.2022 та небажанням її виконувати.

Суд вкотре зазначає, що Закон №3674-VI не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає позовну заяву.

Саме така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 640/22415/18.

Враховуючи те, що надані позивачем відомості потребують уточнення і не свідчать про відсутність у нього інших джерел доходів, зокрема які не оподатковуються страховими внесками (пенсія, грошові допомоги та компенсації, тощо), суд дійшов висновку, що доводи позивача про майновий стан належними та допустимими доказами не підтверджені.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/5126/19.

Суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v.Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що станом на 05.12.2022 позивач вимоги ухвали суду від 06.06.2022 не виконав, недоліки позовної заяви не усунув у встановлений судом строк.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві, якому слід роз`яснити, що згідно ч.8 ст.169 вищевказаного Кодексу, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничного районного суду м. Львова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна