Справа № 691/492/22
Суддя: Савенко О. М.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 691/492/22
провадження № 2-а/691/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що 07 червня 2022 року отримав у додатку «Дія» постанову Городищенського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) про відкриття виконавчого провадження №69115621 з виконання постанови Серії ВМ №00009294, винесеній Державною службою України з безпеки на транспорті, стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП про накладення штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500,00 гривень), тобто тнього. В автоматизованій системі виконавчого провадження наявне фото першої сторінки заяви про примусове виконання рішення суду Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті від 16 травня 2022 року, якою скеровано до Городищенського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) для примусового виконання постанову Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року та фото самої постанови досить низької якості. Очевидно, що оригінал виконавчого документу в Городищенському відділі ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відсутній. З фотокопії постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року, наявної в АСВП, вбачається, що старший державний інспектор відділу системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислав Олегович, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного за допомогою технічних засобів (номер та серію якого прочитати неможливо), установив, що 28 січня 2022 року о 22 годині 12 хвилин за адресою Н-08 км 468+739 Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 , який допустив рух із перевищенням встановлених параметрів зазначених пунктами 22.5 ПДР України - навантаження на одну вісь транспортного засобу на 6,4% (2,939 тони), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, і постановлено притягнути його до адміністративної відповідальності, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Дата набрання законної сили постанови 05 лютого 2022 року, строк пред`явлення постанови до виконання до 07 березня 2022 року. Копію вказаної постанови не отримував. Матеріали виконавчого провадження № 69115621, які наявні в АСВП, не містять доказів що постанова Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року направлялась йому. Тому, не можливо встановити на підставі чого вказано, що постанова Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року набрала законної сили 05 лютого 2022 року, у вихідний день. Із змістом оскаржуваної постанови ознайомлений частково, у зв`язку із низькою якістю зображення, та після отримання постанови від 01 червня 2022 року про відкриття виконавчого провадження № 69115621, а саме 07 червня 2022 року, і відповідно має право звернуися із позовною заявою до суду в строк до 17 червня 2022 року. Так, 28 січня 2022 року, ним дійсно здійснювалось перевезення вантажу транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, з м.Запоріжжя до м.Черкаси. Жодних порушень Правил Дорожнього Руху України в цей день, ним не було допущено, зокрема перевищення вагових норм. Інформація про результати зважування його транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 в русі, в постанові Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року відсутня, як і не вказано, яку розрахункову допустиму норму, згідно правил ПДР України взято за основу при обчисленні відсоткової величини перевищення допустимих вагових норм. В постанові відсутня інформація про тип транспортного засобу, напівпричіп, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги. Наявна в постанові фотокопія транспортного засобу містить зображення частини автомобіля MAN, на якому навіть неможливо розгледіти державний номерний знак, тобто твердження, що дані щодо перевищення вагових норм за параметром навантаження стосуються саме його автомобіля на підставі вказаного фото є підставними. Крім того, на вказаному фото, як і в самій постанові, відсутні відомості про конкретні дані перевищення параметрів. Посилання про перевантаження не доводить, що воно мало місце в розмірах, вказаних у постанові. Вказаним в оскаржуваній постанові посиланням в інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитись із зоображенням чи відеозаписом (за наявності) руху транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі, відсутня будь-яка інформація, щоб відображала вищевказані обставини. Вважає такі дії щодо нього є протиправними і вбачає підстави для скасування постанови, як незаконної і прийняв рішення звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів (а.с.1-13).

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року в адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, встановленням строку для подачі відзиву (а.с.31).

У підготовчому засіданні 10 серпня 2022 року, виконані вимоги ч.2 ст. 180 КАС України, закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду (а.с.67).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2022 року, задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №691/492/22, якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні №69115621, відкритого на підставі постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті, до набрання рішення законної сили у вказаній справі (а.с.156-227).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кучер Ю.В., не з`явилися, представник подала заяву від 09 листопада 2022 року №5084/22 про проведення судового засідання без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задоволити, стягнути судові витрати.

Відповідач та представник, інформовані про судовий розгляд належно, до суду не прибули. Представник відповідача адвокат Доготер О.Г., 15 липня 2022 року звернулася до суду із заявою про вступ у справу як представник, в якій просила надати доступ до матеріалів справи №691/492/22 через підсистему «Електронний суд», для можливості ознайомитися з матеріалами справи, подала відзив, який мотивувала тим, що позивач дійсно згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі був притягнутий до адміністративної відповідальності, остільки відповідно до постанови Серії ВМ №00009294 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 28 січня 2022 року, о 14 год. 12 хв. 28 січня 2022 року, за адресою Н-08 км 468+739 Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 186.440, державний номер НОМЕР_1 в русі, відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України в частині розміру навантаження на одиночну вісь на 6,4% (2,939 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення. Факт правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WAGA-WIM35, зав. №3, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/02F-21/1, дійсне до 16 червня 2022 року. За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком №1174, в якому відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Згідно з п. 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу. Відповідно до п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163, на підтвердження чого надано копію сертифікату перевірки типу, а також копію сертифікату відповідності. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 КУпАП, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, можуть виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Показники правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі, і втручання сторонніх осіб, є неможливим, є доведеними та беззаперечно визначені сертифікованим та введеним в експлуатацію пристроєм. У позовній заяві міститься посилання на відсутність у постановах доказів, на підставі яких було встановлено порушення, а саме відсутність повної маси, ширини, довжини, розподілу навантаження, сумарне фактичне навантаження на осі, тощо, дозволеної максимальної маси, та неможливість перевірити розрахунки. Також зазначається про невідповідність оскаржуваних постанов Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства Інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі - Інструкція № 512). Згідно п. 3 Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Так, оскаржувана постанова Серії ВМ №00009294 містить: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення - «28.01.2022 о 11 год 12 хв., за адресою Н-08 км 468+739, Запорізька область»; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) «MAN TGA 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 »; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) - «WAGA-WIM35», відповідно до п.2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; розмір штрафу та порядок його сплати - «8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн.». Для оплати накладеного відповідно до цієї постанови штрафу пропонуємо: використати платіжні інструменти в онлайн-сервісі «Електронний кабінет водія» (за посиланням https://e-driver.hsc.gov.ua/) або в мобільному додатку державних цифрових послуг «ДІЯ»; внести кошти за допомогою електронних платіжних систем та сервісів, які функціонують відповідно до законодавства України; сплатити особисто в установах банків України»; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження - «Згідно із частиною другою статті 308 КУпАП в разі несплати ОСОБА_1 штрафу в строк, установлений ч.2 ст. 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17 000 грн. . Постанова може бути оскаржена згідно із ст.ст. 287, 289 та 300-2 КУпАП протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили шляхом звернення до органу вищого рівня або районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, при цьому перебіг строків сплати штрафу зупиняється до розгляду скарги»; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Решта інформаційних даних, про відсутність яких зазначає позивач (смуга, напрямок руху, тип, ширина, висота, довжина транспортного засобу, міжосьова відстань, тощо), не має значення для встановлення події правопорушення. Стосовно доводів позивача про те, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки, то відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Однак, позивачем жодним чином не вказано, яким чином зміст оскаржуваної постанови суперечить вищезазначеній нормі. Доводи позивача, що технічний засіб, на підставі вимірювань якого його притягнуто до відповідальності є несправним, слід вважати необґрунтованими, остільки фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту «WAGA-WIM,35», який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року №94 на підтвердження чого надано копію сертифікату відповідності, сертифікату перевірки типу, копію експертного висновку. Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Твердження позивача про те, що на веб-сайті за посиланнями наведеними у постановах відсутня постанова в електронній формі, слід зазначити, що відповідно до п.17 Порядку №1174 інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Разом з тим, положення Порядку №1174 не передбачають надання доступу до Реєстру адміністративних правопорушень шляхом надання доступу до вебсайту, зазначеного позивачем - https://wim.dsbt.gov.ua. Позивачу був наданий доступ до веб-сайту https://wim.dsbt.gov.ua - Сервіс перевірки адміністративних правопорушень, завдяки якому він має можливість, відповідно до ст.283 КУпАП, ознайомитись з зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, порядком звільнення від адміністративної відповідальності. Стосовно доводів позивача про те, що під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення не було визначено тип транспортного засобу і причепу та, відповідно, не було враховано цю інформацію під час розгляду справи, то фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно - телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (п.10 Порядку №1174). Визначений позивачем орієнтовний попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності та необхідності адвокатських витрат, витраченому часу, є явно завищеним, та становить для відповідача, який є бюджетною установо, надмірний тягар. Відповідачем у відзиві наведено нормативне обґрунтування та посилання на правові підстави для відмови у задоволенні позову. Відзив приєднано до матеріалів адміністративної справи (а.с.70-77).

Представник позивача Кучер Ю.В. подала відповідь на відзив 24 серпня 2022 року за змістом якого, вважає, що твердження відповідача не відповідають реальним обставинам справи, не спростовують доводів, викладених в позовній заяві, з огляду на наступне. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 23 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі та встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідачем повинна бути надіслана іншим учасникам справи. 14 липня 2022 року представник відповідача адвокат Доготер О.Г. звернулась до суду із заявою, в якій повідомила, що станом на 11 липня 2022 у відповідача відсутній позов з додатками. Звідки відповідачу стало відомо про розгляд справи в суді представник не вказав. Надсилаючи в системі «Електронний суд» відзив, відповідач не вказує дату отримання позовної заяви з додатками, не надає докази на підтвердження дати отримання позову, доказів направлення копії відзиву з додатками позивачу. Клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку на подання відзиву відповідачем не заявлено. З фотокопії оскаржуваної постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року, наявної в АСВП, вбачається, що старший державний інспектор відділу системи автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного за допомогою технічних засобів (номер та серію якого прочитати неможливо), установив, що 28 січня 2022 року о 22 годині 12 хвилин за адресою Н-08 км 468+739 Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням встановлених параметрів зазначених пунктами 22.5 ПДР України - навантаження на одну вісь транспортного засобу на 6,4%(2,939 тони), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Дата набрання законної сили постанови 05 лютого 2022 року, строк пред`явлення постанови до виконання до 07 березня 2022 року. Копію вказаної постанови позивач від ДСУ з безпеки на транспорті не отримував. Відповідачем не надано до відзиву копію постанови для підтвердження доводів, вказаних у відзиві, що постанова містить всі необхідні дані, визначені нормами КУпАП України. Крім того, за вказаним в оскаржуваній постанові посиланням в інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитись із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі відсутня будь-яка інформація, за вказаним посиланням в інтернеті на веб-сайті ДСУ з безпеки на транспорті нічого не відображає, так само як і система пошуку не знаходить навіть вказаного номеру оскаржуваної постанови, а перевірка за державним номерним знаком транспортного засобу позивача надає інформацію про відсутність будь-яких постанов. Відповідач у відзиві вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається посилання в Інтернеті на офіційний веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https: // wim. dsbt. gov. Ua / r/ a / BM 00009294/ з використанням зазначеного в постанові ідентифікатору доступу. Проте, за вказаним посиланням ідентифікатор доступу, зазначений в постанові вказано невірно. За посиланням: https: //wim.dsbt.gov.ua/ Сервіс перевірки адміністративних правопорушень відносно транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 не знайдено жодної постанови. Відповідач вказує, що позивачу був наданий доступ, за яким позивач має можливість ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адмінправопорушення. Вказані доводи відповідача не відповідають дійсності, що суд може встановити шляхом перевірки за вказаними вище посиланнями в мережі інтернет. Відповідач у відзиві вказує про те, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163, на підтвердження чого ним надано копію сертифікату перевірки типу, а також копію сертифікату відповідності. Проте, до відзиву вказаних вище доказів відповідачем не додано, копії сертифікату перевірки типу та сертифікату відповідності в додатках до відзиву відсутні. У відзиві відповідач вказує, що згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю (тобто вказана інформація в оскаржуваній постанові відсутня) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення склало 13,939 тонни, що більше порівняно з дозволеними 11 тоннами на 2,939 тонн, що і відображено в постанові Серії ВМ № 00009294. Згідно технічних характеристик транспортного засобу MAN TGA 18.440, які є загальнодоступними в мережі інтернет, відстань між головними колесами складає 3,6 метра. Осі, слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м., тобто у транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 відсутні здвоєні осі. Оскаржувана постанова відомості про напівпричіп KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 не містить, разом з тим з фото, долученого до відзиву вбачається, що напівпричіп має строєну вісь, а отже взагалі не зрозуміло навантаження на здвоєні осі якого транспортного засобу зафіксовано у інформаційній карті габаритно-вагового контролю, на яку посилається відповідач у відзиві. Максимальне навантаження на строєні осі відповідно до п. 22.5 ПДР України передбачає від 21 до 24 тонн в залежності від відстані між осями. Крім того, у випадку фіксації навантаження на одинарну вісь транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 13,939 тонн, при похибці в 16 % та дозволеному розмірі 11, 5 тонни, то перевищення вагових норм складає 1,8% (13,939 тонн-16%-11,5 тонн=0,209 тонни, що складає 1,8 % від 11,5 тонн), за що не передбачено відповідальність згідно із ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. З огляду на викладене, наявні підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною, її скасування і достатність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення (а.с.84-88).

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін, вивчивши зміст відзиву на позов, відповідь на відзив та дослідивши надані до суду докази в їх сукупності із обставинами у справі, приходить до висновку про задоволення позовної заяви в силу наступного.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Відповідно до вимог ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі вимог ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається із постанови, наданою до суду позивачем Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, в частині загальної маси транспортного засобу на 6,4% (2,939 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі 8500 грн.(а.с.19); Вказаний транспортний засіб з напівпричіпом належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 (а.с.17-18). Згідно заяви від 16 травня 2022 року №37603.14.22, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) про примусове виконання рішення стосовно позивача ОСОБА_1 (а.с.20). На підставі поданої заяви, 01 червня 2022 року відкрито виконавче провадження №69115621, згідно постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року (а.с.21-22). Відповідачем до відзиву додано докази на підтвердження руху транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.78-80), та інформаційну карту габаритно-вагового комплексу транспортного засобу номер НОМЕР_1 , пост Н-08 Бориспіль-ДніпроЗапоріжжя (через м.Кременчук) Маріуполь, км 468+739 (зав.№3), час 2022-01-28 11:12:10.595, місце (47.96427 34.97453) порушення (ГВК), вага/габарит 37.358 (а.с.82). Крім того, у судовому засіданні досліджено докази надані і відповідачем до суду. Згідно гарантійного паспорта прийнятих робіт з поточного середнього ремонту від 03 грудня 2020 року, замовником влаштування елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на км 468+000 км 469+000 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро- Запоріжжя (через м.Кременчук) Маріуполь у Запорізькій області, є Служба автомобільних доріг у Запорізькій області (а.с.103-104), що підтверджується і актом приймання робіт з поточного середнього ремонту (а.с.105-109). Докази відповідності типу засобів вимірювальної техніки із застосуванням вимог Технічного регламенту у виді: сертифіката відповідності від 21 вересня 2021 року № UA.TR.113-0695/03F-21 (номер для посилань 113-0695/03F-21); сертифіката перевірки типу від 20 вересня 2021 року № UA.TR.113-0694-21 (номер для посилань 113-0694-21); сертифіката перевірки типу від 21 вересня 2021 року № UA.TR.113-0695-21 (номер для посилань 113-0695-21); сертифіката відповідності від 17 червня 2021 року № UA.TR.113-0619/02F-21/1 (номер для посилань 113-0619/02F-21/1); сертифіката перевірки типу від 13 квітня 2021 року № UA.TR.113-0619-21 (номер для посилань 113-0619-21) (а.с.110-119, 121-127) та експертний висновок від 29 грудня 2020 року №1211, за результатами якого автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA», який наданий на експертизу ТОВ «Телеком Україна» м.Харків вул.Поздовжня, №2, відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA», технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації», з рівнем гарантій Г-2 (а.с.120). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 31 січня 2022 року №898, вище вказані докази були направлені на адресу позивача та вручені йому 05 лютого 2022 року відповідно до підпису працівника об`єкта поштового зв`язку (а.с.128). Вказані докази вивчені та досліджені у судовому засіданні. 27 вересня 2022 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якому просив зупинити стягнення у виконавчому провадженні №69115621 на підставі постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті до набрання законної сили рішення суду у справі №691/492/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови (а.с.160-161). До заяви позивач долучив: постанову про розшук майна боржника від 03 червня 2022 року, відповідно до якої оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , а саме транспортні засоби - KOGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 VIN/номер шасі (кузова, рами)- НОМЕР_5 , RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_6 VIN/номер шасі (кузова, рами)- НОМЕР_7 , MAN, реєстраційний номер НОМЕР_8 VIN/номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_9 (а.с.175); постанову про арешт коштів боржника від 01 червня 2022 року у виконавчому провадженні №69115621 відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках , які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, які містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.209). Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року, заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі №691/492/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено (а.с.224-225). За змістом вказаної ухвали, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №69115621, відкритого на підставі постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті до набрання законної сили рішення суду у справі №691/492/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови (а.с.224-225).

Правові відносини, які виникли між позивачем і відповідачем, на думку суду, підпадають під вид провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, як то передбачено ст.286 КАС України та відшкодування понесених судових витрат на підставі ст.ст.132,139,143 КАС України.

В ході судового розгляду адміністративної справи, постанова Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, була перевірена судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, тобто в межах заявлених позовних вимог позивачем, з вирішенням питання про відшкодування судових витрат.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до ст. 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174.

За приписами ч.3 ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра Інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування і при цьому здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Постанови №103).

Згідно зі ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт", законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Відповідно до вимог ч.4 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги"). Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони. Відповідно до п.16 цієї Постанови, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства. Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30. Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил Дорожнього Руху. Пунктом 22.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. Відповідно до п. п. 4 п. 2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Пунктом 3 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до абзаців 14, 15, 16 ч. 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за вантаж на перевезення із перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу понад 10 % але не більше 20 %.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. При цьому, пункт 12 Порядку передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Пунктом 13 Порядку визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Міністерством Інфраструктури влаштовано на окремих ділянках доріг сучасні комплекси автоматичного габаритно-вагового контролю Weigh-in-Motion (Зважування у русі), які передбачають автоматичну фіксацію перевантажених транспортних засобів, притягнення до відповідальності у разі перевищення габаритно-вагових норм. Кожен майданчик WIM комплексно збирає інформацію про автомобілі, які рухаються дорогою, у режимі реального часу. Обладнання монтується у верхньому шарі покриття або на прогонових будовах мостів та шляхопроводів. Датчики фіксують параметри транспортного засобу: загальну вагу, розподілення ваги по осях, кількість осей, скатність, габарити, швидкість, номерні знаки. Завдяки тому, що система повністю перекриває проїзну частину, обійти її неможливо. Комплекс WIM фіксує перевищення встановлених норм і надсилає дані до Центру обробки даних. Інспектор перевіряє їх, формує постанову та накладає електронний підпис. Після цього постанова надсилається порушникові.

Із матеріалів адміністративної справи та досліджених судом доказів, встановлено наступні обставини і факти у спірних правовідносинах.

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності, дійсно, належить транспортний засіб MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 , згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 (а.с.17-18). Із змісту постанови, наданій до суду Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу MAN TGA 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, загальної маси транспортного засобу на 6,4% (2,939 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі 8500 грн.(а.с.19). Представником відповідача надано докази відповідності типу засобів вимірювальної техніки із застосуванням вимог Технічного регламенту у виді: сертифіката відповідності від 21 вересня 2021 року № UA.TR.113-0695/03F-21 (номер для посилань 113-0695/03F-21); сертифіката перевірки типу від 20 вересня 2021 року № UA.TR.113-0694-21 (номер для посилань 113-0694-21); сертифіката перевірки типу від 21 вересня 2021 року № UA.TR.113-0695-21 (номер для посилань 113-0695-21); сертифіката відповідності від 17 червня 2021 року № UA.TR.113-0619/02F-21/1 (номер для посилань 113-0619/02F-21/1); сертифіката перевірки типу від 13 квітня 2021 року № UA.TR.113-0619-21 (номер для посилань 113-0619-21) (а.с.110-119, 121-127) та експертний висновок від 29 грудня 2020 року №1211, за результатами якого автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA», який наданий на експертизу ТОВ «Телеком Україна» м.Харків вул.Поздовжня, №2, відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Автоматичний пункт ваго-габаритного контролю у русі «WAGA», технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації», з рівнем гарантій Г-2 (а.с.120), проте будь яких доказів про фіксацію здійснення зважування габаритно-вагового контролю за допомогою ваг автомобільних електронних на майданчику зважування Н-08 км 468+739 Запорізька область, саме даним засобом, як і не вказані такі дані у постанові Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року, суду не представлено (а.с.19). Зафіксоване перевищення вагових норм, за позицією відповідача, є порушенням п.22.5 Правил Дорожнього Руху. Відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст.132-1 КУпАП. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1147. Система функціонує з урахуванням вимог Законів України Про дорожній рух, Про автомобільні дороги, Про автомобільний транспорт, Про інформацію, Про телекомунікації, Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг, Про поштовий зв`язок, Про метрологію та метрологічну діяльність, Про технічні регламенти та оцінку відповідності, Про Державну прикордонну службу України, Про захист персональних даних, Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - система комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій. Серед основних функцій системи - створення метаданих, інформаційних файлів та їх передача телекомунікаційними мережами до інформаційно-телекомунікаційної системи для подальшого оброблення і зберігання. Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог. Автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення і він може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, та під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Вивчивши і проаналізувавши зміст оскаржуваної позивачем постанови, яка постановлена на підставі опрацьованих посадовою особою Укртрансбезпеки інформаційних файлів, суд, бере до уваги, що вони не відповідають в повній мірі п.п.16,17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та ст.283 КУпАП, для стверджувального висновку про протиправні дії позивача.

Так, у дослідженій судом постанові Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року вірно визначено суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, як того вимагає ст.14-3 КУпАП в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим. Як видно з обставин позову, відповідачем винесено оскаржувану постанову без посилання на конкретні та належні докази, вони носять загальний характер зафіксованих обставин при зважуванні автомобіля, але не свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, а саме є не зрозумілим, яким чином здійснювалося визначення маси транспортного засобу, як розраховувалося перевищення допустимої маси та яка вага вважалася допустимою, не вказана в повному обсязі інформація про габаритно-вагові параметри транспорту на ділянці дороги Н-08 км 468+739 Запорізька область, не зрозуміло від яких показників допустимої маси відштовхувалися уповноважені особи під час винесення оскаржуваної постанови. При цьому, сам факт винесення оскаржуваної постанови, не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, що також зазначено у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 квітня 2018 року справа №338/1/17. Так, згідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджені Наказом Міністра Інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 в оскаржуваній постанові не міститься інформація: про категорію транспортного засобу, типу транспортного засобу для висновку про його великогабаритність; його повну масу для висновку про розмір перевищення маси транспортних засобів і врахування допустимості такої; ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями, фактична міжосьова відстань, фактична шинність на вісі для висновку про належну фіксацію і обробку інформації у отриманих метаданих для висновку про фактичне навантаження на вісь та можливе сумарне фактичне навантаження на осі; зазначення марки, моделі та номерних знак причепу, остільки перевезення здійснювалося автомобілем з причепом.

Пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, визначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та /або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, і тому, суд, робить висновок, на підставі оцінки наданих учасниками справи доказів, в порушення вказаних норм, постанови винесені відповідачем, не містять виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги Н-08 км 468+739 Запорізька область, де розташований комплек WIM, відсутні результати зважування, а відтак не зрозуміло який показник нормативно допустимої маси транспортних засобів брався до уваги, тобто з яким показником нормативної маси транспортного засобу порівнювалася маса транспортних засобів, встановлена результатами зважування.

Проаналізувавши зміст постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , у сукупності із доказами, які надані до суду відповідачем, суд, звертає увагу, що вони містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент фіксації, і оскаржувана постанова не містять доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм, крім того, відповідач належним чином не обґрунтував у відзиві відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність сертифікатів перевірки і відповідності (а.с.110-119, 121-127) на вимірювальний засіб, проведення його повірки, не може достеменно свідчити, що саме на час події він був повністю справний і доказів цього відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом, чого в даному випадку при винесенні постанови уповноваженою на те посадовою особою дотримано не було.

При прийнятті рішення у справі, суд вдався і до оцінки заперечень відповідача про необґрунтованість позовних вимог позивача, наявності правових підстав для відмови у задоволенні позову, дотримання порядку винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідність маси транспортного засобу нормативним параметрам при зважуванні, необхідність врахування обставин, що транспортний засіб не є контейнеровозом, якості роботи інших засобів фіксації ваги на шляху руху, та, поважаючи зайняту позицію сторони, яка добросовісно реалізувала інформування суду про наявні заперечення, приходить до висновку, що не достатньо спростовано докази позивача в повному обсязі, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 9 КАС України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу і реалізації передбачених процесуальним законодавством держави прав, обов`язків та звертає увагу, що:

- розгляд адміністративної справи здійснено виключно в межах заявлених позивачем вимог;

- судовий розгляд відбувся з дотриманням вимог ст.ст. 72,77 КАС України, з врахуванням того, що відповідач мав можливість доказати правомірність свого рішення, дії;

- реалізації права позивача на звернення до суду, остільки постанова в справі про адміністративні правопорушення відповідно до частини першої статті 279-5 КУпАП, - у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані в автоматичному режимі, постановляються уповноваженими на те посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на підставі даних яких, встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника, що виключає участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення та позбавило позивача можливості бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правничу допомогу;

- із змісту свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів у виді автомобіля і напівпричепа, встановлено особу власника, позивача у справі;

- реєстрація транспортного засобу здійснена із внесенням інформації до обліково реєстраційних документів, які відображають марку, модель, тип номер шасі, повну масу, масу без навантаження, категорію, об`єм двигуна, реєстраційні номери і тому стверджувати про невідповідність реєстраційних даних в частині вимог до транспортних засобів для перевезення, правових підстав, судом не встановлено;

- у відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні;

- за ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права;

- в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем вищезазначена постанова є необґрунтованою, протиправною та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства,тому що не виключає сумнівів про її законність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно п.10 ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, ч.1 ст.132 КАС України. Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: Договір про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року №156, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кучер Ю.В.; квитанція до договору про надання правничої допомоги від 07 червня 2022 року в сумі 5000,00 грн. (а.с.23-26).

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного Договору про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року предметом договору є, зокрема представництво клієнта (позивача) у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та кримінального судочинства, в справах про адміністративні правопорушення.

За захист (надання правової допомоги) відповідно до даного Договору клієнт (позивач) оплачує винагороду (гонорар) в розмірі 10000 грн, який не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. Гонорар може оплачуватися на будь-якому етапі виконання даного договору. Клієнт може здійснити адвокату оплату за послуги, які будуть надані у безготівковому порядку на рахунок адвоката або готівкою. Остаточний розрахунок між сторонами має бути здійснений не пізніше оного місяця з дня укладення договору.

З матеріалів адміністративної справи, а саме додатків до Договору про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року, вбачається, що до нього позивачем не додано акт приймання-передачі виконаних робіт з детальним описом наданих послуг, виконаних адвокатом. Позивачем сплачено суму за надану правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією від 07 червня 2022 року (а.с.26).

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, понесені витрати на професійну правничу допомогу, які не підтверджені документально.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, зміст поданих до суду доказів про розмір судових витрат, суд приходить до висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5000,00 грн. є співмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг і не становить на час розгляду справи 10000 грн..

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року по справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат враховано: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

З Договору про надання правової допомоги від 07 червня 2022 року №156, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Кучер Ю.В., вбачається, що між адвокатом та клієнтом за представництво та надання правової допомоги погоджено гонорар в розмірі 10 000 грн. 00 коп. який був оплачений на рахунок адвоката безпосередньо клієнтом, а плата оформлена відповідною квитанцією від 07 червня 2022 року в сумі лише 5000,00 грн., то вимоги позивача в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №0.0..1 від 16 червня 2022 року (а.с.14). Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до: Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року, якою утворено Державну службу України з безпеки на транспорті - Укртрансбезпека, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті; Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 , якою затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті; відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на транспорті.

Позовна заява підтверджується: копією постанови Серії ВМ №00009294 від 28 січня 2022 року; копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 ; копією заяви Державної служби України з безпеки на транспорті від 16 травня 2022 року №37603.14.22; копією постанови про відкриття виконачого провадження №69115621 від 01 червня 2022 року; копією інформаційної карти габаритно-вагового комплексу транспортного засобу номер НОМЕР_1 , пост Н-08 Бориспіль-Дніпро Запоріжжя (через м.Кременчук) Маріуполь, км 468+739; копією гарантійного паспорта прийнятих робіт з поточного середнього ремонту від 03 грудня 2020 року; копією акту приймання робіт з поточного середнього ремонту від 03 грудня 2020 року; копією сертифіката відповідності від 21 вересня 2021 року № UA.TR.113-0695/03F-21 (номер для посилань 113-0695/03F-21); копією сертифіката перевірки типу від 20 вересня 2021 року № UA.TR.113-0694-21 (номер для посилань 113-0694-21); копією сертифіката перевірки типу від 21 вересня 2021 року № UA.TR.113-0695-21 (номер для посилань 113-0695-21); копією сертифіката відповідності від 17 червня 2021 року № UA.TR.113-0619/02F-21/1 (номер для посилань 113-0619/02F-21/1); копією сертифіката перевірки типу від 13 квітня 2021 року № UA.TR.113-0619-21 (номер для посилань 113-0619-21) (а.с.110-119, 121-127); копією експертного висновку від 29 грудня 2020 року №1211; копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 31 січня 2022 року №898; копією постанови про розшук майна боржника від 03 червня 2022 року у виконавчому провадженні №69115621; копією постанови про арешт коштів боржника від 01 червня 2022 року у виконавчому провадженні №69115621; квитанцією про сплату судового збору №0.0..1 від 16 червня 2022 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру про сплату наданої правничої допомоги від 07 червня 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 18, 77, 90, 132, 134, 139, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 28 січня 2022 року Серії ВМ №00009294, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті, стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП про накладення штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500,00 гривень).

Справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 від 28 січня 2022 року Серії ВМ №00009294 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, місце знаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 14, , сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві), грн. 40 коп..

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, місце знаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 14, частково судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп..

В задоволенні інших позовних вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. відмовити.

Копію рішення суду надіслати для відому та виконання позивачу ОСОБА_1 , представнику позивача Кучер Ю.В., Державній службі України з безпеки на транспорті, представнику відповідача Доготер О.Г., Городищенському районному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Савенко