Справа № 640/24343/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Аліменка В.О., Мельничука В.П.

за участю секретаря Дудин А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 12.08.2021 у розмірі 10 200,00 грн.

Окружний адміністративний суд м.Києва своїм рішенням від 04 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обгрунтування скарги апелянт зазначив, що державним виконавцем не вчинялись всі належні дії та не використовувались надані повноваження. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Фонд не ухилявся від виконання судового рішення, а потребував часу для з`ясування певних обставин.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 287 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

У судове засідання призначене на 30.11.2022 строни не прибули.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Справу розглянуто без фіксації судового процесу у порядку ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП №64234872 з примусового виконання виконавчого листа від 29.12.2020 №200/14688/19-а про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" включити дані про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Енергобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку № 094623 від 10.10.2013 в сумі 86952, 98 грн.

22.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10-ти робочих днів, а також визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

23.04.2021 державним виконавцем винесено постанову, якою накладено штраф на боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений термін в розмірі 5100,00 грн.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб направив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист від 28.04.2021 №60-6107/21, отриманий 06.05.2021, про відкладення провадження виконавчих дій відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження".

12.08.2021 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за повторне невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений термін в розмірі 10200,00 грн.

Не погодившись із прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону №1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №200/14688/19-а було зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" включити дані про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Енергобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором про строковий банківський вклад з виплатою відсотків в кінці строку № 094623 від 10.10.2013 в сумі 86952, 98 грн.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Станом на час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 12.08.2021 у розмірі 10 200,00 грн. рішення суду виконано не було, що не заперечується позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що боржник звернувся до державного виконавця з заявою від 28.04.2021 №60-6107/21 про відкладення провадження виконавчих дій (а.с. 52).

У вказаній заяві позивач на підставі ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» просив винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що вказана заява боржника не містить підстав визначених наведеною нормою або інших доводів на обґрунтування відкладення виконавчого провадження. Зі змісту заяви вбачається, що до неї окрім довіреності не долучалось інших доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява боржника про відкладення виконавчого провадження є очевидно необґрунтованою, оскільки боржником на підтвердження підстав для зупинення виконавчого провадження державному не наведено жодних обставин та не надано доказів. Фактично у державного виконавцю не було правових підстав для відкладення виконавчого провадження.

У позовній заяві та апеляційній скарзі позивач зазначив, що виконання рішення суду є утрудненим внаслідок об`єктивних обставин, зокрема, боржником установлено, що стягувач є спадкоємцем вкладника виведеного з ринку банку, виявлено в розбіжності в базі даних Фонду та рішенні суду щодо прізвища вкладника та стягувача, номеру договору за вкладом.

Проте колегія суддів зазначає, що про вказані розбіжності між рішенням суду та інформацією в базах даних Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач не повідомляв державного виконавця до винесення ним оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Так, у матеріалах справи містить лист боржника від 12.08.2021 №60-11191/21, отриманий відповідачем 19.08.2021, в якому Фонд повідомляв про виявлення зазначених розбіжностей (а.с. 46).

Доводи позивача щодо протиправної бездіяльності державного виконавця, щодо невиконання ним своїх повноважень, як підставу для визнання протиправною оскаржуваної постанови про накладення штрафу за повторне невиконання вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду, суд першої інстанції правильно визнав безпідставними, з огляду на те, що державний виконавець не був обізнаний з обставинами, які боржник вважає об`єктивною перешкодою для виконання рішення суду, відповідно не міг вчиняти дії відповідно до статті 18 Закону №1404-VІІІ у виконавчому провадженні №64234872.

До того ж саме боржник вважаючи, що судом допущені описки в рішенні суду, чи йому не зрозумілий порядок виконання рішення суду, чи є необхідність його змінити зобов`язаний був звертатись до суду відповідно до Кодексу адміністративного судочинства з відповідними заявами, клопотаннями, або повідомити державного виконавця, який в межах своїх повноважень, міг би на підставі відповідної заяви та доказів вирішити наявність об`єктивних перешкод у виконанні рішенні суду та наявність правових підстав для звернення з необхідним поданням до суду.

З огляду на викладене у сукупності, враховуючи те, що до боржника постановою від 23.04.2021 у виконавчому провадженні №64234872 застосовано штраф за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений строку у розмірі 5100,00 грн., а також не виконання позивачем вчасно рішення суду, колегія суддів вважає, що у відповідача були наявні підстави для винесення оскаржуваної постанови від 12.08.2021 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.О. Аліменко

В.П. Мельничук