Справа № 320/14636/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 грудня 2022 року місто Київ №320/14636/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., вирішуючи в порядку письмового провадження питання про відвід судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа №320/14636/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про зобов`язання відповідача виключити (скасувати) із поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером 322315100:06:004:0095 у Державному земельному кадастрі відомості (запис) щодо наявності обмежень на використання вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 адміністративну справу №320/14636/21 за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано на розгляд судді Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2022 (суддя Мазур А.С.) позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 (суддя Мазур А.С.) відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Через систему "Електронний суд" 10.11.2022 від позивача надійшла заява про відвід головуючого судді від розгляду адміністративної справи, з огляду на те, що суддя протягом тривалого часу не відкривала провадження у даній справі, що на думку позивача, свідчить про упередженість судді.

У зв`язку з вищевказаним, позивач вважає, що в даному випадку наявні підстави для відводу судді Мазур А.С. від розгляду даної адміністративної справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 (суддя Мазур А.С.) заяву про відвід судді Мазур А.С., поданою ОСОБА_1 , визнано необгрунтовною, а заяву про відвід головуючого судді в адміністративній справі №320/14636/21 передано на автоматичний розподіл для визначення судді щодо її розгляду в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішення питання про відвід судді Мазур А.С. здійснюється суддею Іщуком І.О., який не входить до складу суду, що розглядає справу №320/14636/21, і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2022.

Згідно із приписами частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, для того, щоб ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Заявлений позивачем відвід обгрунтований тим, що головуючим суддею протягом тривалого часу не було вирішено питання про відкриття провадження у даній справі, а також не було своєчасно направлено на її адресу копію ухвали про залишення без руху, що на думку позивача, свідчить про упередженість судді.

Дослідивши наведені заявником підстави для відводу судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи №320/14636/21, на переконання суду, така заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

З системного аналізу підстав, які наведені у статтях 36-37 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Суд зазначає, що мотиви, наведені позивачем в заяві про відвід судді Мазур А.С. не дають підстав для застосування відводу судді, оскільки, такі твердження жодним чином не свідчать про можливу упередженість судді при розгляді даної справи, та не є підставою для її відводу як це визначено статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставин, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлена у результаті розгляду справи також не встановлено.

Окрім того, відповідно до правових позицій, висловлених Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.102018 (справа №9901/673/18) не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

З приводу посилань позивача на порушення термінів відкриття провадження у справі та направлення на її адресу копії ухвали про залишення позову без руху, суд звертає увагу на те, що позивачем не враховано об`єктивні обставини, зокрема, навантаження на суд, що, в свою чергу, не залежить від головуючого судді, оскільки рівень завантаженості суддів Окружного адміністративного суду міста Києва є одним з найвищих серед адміністративних судів по Україні.

Крім того, позивачем не враховано особливого режиму роботи працівників суду у зв`язку із запровадженням на всій території України, зокрема, міста Києва, воєнного стану на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» , що безпосередньо впливає на режим роботи суду.

З огляду на те, що обставини, на які посилається позивач, не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді, не підтверджені жодними доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Мазур А.С.., оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про наявність процесуальних підстав для відводу судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи №320/14636/21.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Мазур А.С.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про відвід судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи №320/14636/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іщук І.О.