Справа № 520/9096/22
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 р. № 520/9096/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панов М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №262 о/с від 25.05.2022 в частині звільнення зі служби в поліції старшого інспектора з КЗ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 /0087707/;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №278 від 24.05.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського" в частині звільнення зі служби в поліції старшого інспектора з КЗ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 /0087707/;

- поновити ОСОБА_1 в посаді старшого інспектора з КЗ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області зі спеціальним званням підполковник поліції;

- зобов`язати ГУНП в Харківській області виплатити ОСОБА_1 грошове зобов`язання з 25.05.2022 по день поновлення на посаді за час вимушеного прогулу;

- постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора з КЗ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області та стягнення з ГУНП в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечений за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу.

Представник відповідача 10.11.2022 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що оскаржувані накази є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області полковника поліції Коваленка Е.В. про те, що ним 25.04.2022 старшому інспектору з КЗ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_1 та 28.04.2022 помічнику чергового чергової частини СМ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_2 , які перебувають на тимчасово окупованій території, було надано наказ до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу. Станом на 09.05.2022 вказані поліцейські до підрозділу для проходження служби не прибули, на службі відсутні та не виконують свої функціональні обов`язки.

Службовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин ЗСУ, ДПС України, підрозділів Національної гвардії України та Національної поліції України для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цінності та недоторканності; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави України з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗСУ та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку із військовою агресію РФ проти України, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Згідно з положеннями Указів Президента України від 14.03.2022 №133/2022 та від 18.04.2022 №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб. Відповідно до яких Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами ст. 17 Закон України «Про правовий режим воєнного стану», органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Дисциплінарною комісією на виконання вимог ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 18.05.2022 був здійснений виклик (запрошення) шляхом використання електронної комунікації на електронну адресу та месенджер «Ватсап» помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ) та старшого інспектора з КЗ ВП №2 ХРУП №3 в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 (ludmі) ) о 10.00 20.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень.

Помічник чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_2 , та старший інспектор з КЗ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_1 не з`явилися та не повідомили про наявність поважних причин свого неприбуття до УГІ ГУНП в Харківській області, у зв`язку з цим відповідно до положень абзацу 3 ч. 3 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_1 та старшого сержанта поліції ОСОБА_2 вважати такими, що відмовилась від надання пояснень, про що дисциплінарною комісією складені відповідні акти від 23.05.2022 за №373 і 374/119/01/15-2022.

Опитана інспектор сектору кадрового забезпечення ХРУП №3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 пояснила, що з 05.02.2021 підполковник поліції ОСОБА_1 перебуває на посаді старшого інспектора з кадрового забезпечення відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області. У ОСОБА_1 в смт Куп`янськ - Вузловий, Куп`янського району, Харківської області мешкали хворі батьки похилого віку. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_1 після довготривалої хвороби помер, а її матір нещодавно пройшла курс лікування онкологічного захворювання. Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області № 104 о/с від 15.02.2022 підполковнику поліції ОСОБА_1 було надано частину чергової відпустки за 2021 рік з 16.02.2022 з виїздом до смт Куп`янськ - Вузловий, Куп`янського району, Харківської області на похорони батька. Станом на 24.02.2022 на час вторгнення військ РФ на територію України ОСОБА_1 знаходилась у смт Куп`янськ - Вузловий разом зі своєю хворою матір`ю. ОСОБА_1 щодня була на зв`язку та дистанційно виконувала свої функціональні обов`язки. Наприкінці лютого 2022 року ОСОБА_1 по телефону повідомила про те, що м. Куп`янськ тимчасово окупована територія, але виїхати з цього міста в неї немає можливості і залишити хвору матір не може. На початку квітня поточного року в телефонній розмові ОСОБА_1 попередила, що м. Куп`янськ залишиться без мобільного зв`язку та Інтернету. 17.04.2022 з 13.00 мобільний зв`язок з ОСОБА_1 пропав. ОСОБА_3 періодично намагалася їй додзвонитися, але зв`язок з нею не поновився. 19.04.2022 о 08.50 їй на месенджер «Вайбер» зателефонував чоловік з номеру НОМЕР_1 , який відрекомендувався колишнім чоловіком сестри ОСОБА_4 , та повідомив мені, що він мешкає у м. Куп`янськ, де відсутні електроенергія та Інтернет. Матір ОСОБА_1 тяжко хвора, тому остання не може залишити її насамоті вдома і не має можливості вийти на зв`язок. Під час вказаної розмови вказаний чоловік розповів ОСОБА_3 про те, що підполковник поліції ОСОБА_1 дуже занепокоєна тим, що не має можливості виїхати до м. Харкова та продовжити службу в поліції. 25.04.2022 о 07.22 на месенджер «Ватсап» їй зателефонувала ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), яка повідомила, що три тижні м. Куп`янськ без постачання електроенергії, Інтернету та води. В її матері стався інфаркт і наразі вона змушена виїхати до м. Старобільська Луганської області за ліками. Виїхати з тимчасово окупованої території в неї не має можливості і залишити тяжко хвору і безпорадну матір вона не може. Транспортувати матір з окупованого міста до м. Харків небезпечно для життя її матері. Під час їх розмови ОСОБА_1 наполягала на тому, що службою в Національній поліції України дорожить. 12.05.2022 о 06.59 ОСОБА_1 зателефонувала їй зі свого номеру ( НОМЕР_2 ) на месенджер «Ватсап» та на її запитання про можливість виїхати з тимчасово окупованої території, ОСОБА_1 знову повідомила про те, що матіревакуаціюз окупованого м. Куп`янськ на підконтрольну територію України не перенесе у зв`язку із тяжкою хворобою, а також вона не зможе її залишити на самоті. Про кожну розмову з ОСОБА_1 вона доповідала начальникові СКЗ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_5 .

Опитаний начальник відділу поліції №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_6 пояснив, що в його підпорядкуванні є старший інспектор з кадрового забезпечення відділу поліції № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_1 25.04.2022 від начальника Харківського РУП №3 полковника поліції ОСОБА_7 надійшов усний наказ проінформувати особовий склад ВП №2 ХРУП №3, який залишився на окупованій військами РФ території про необхідність до 30.04.2022 вийти з окупації та прибути до ВП № 2 ХРУП №3 для виконання своїх службових обов`язків. Станом на 25.04.2022 на окупованій території м. Куп`янськ знаходиться підполковник поліції ОСОБА_1 , яка перебуває за місцем мешкання своєї тяжко хворої матері та не виконує свої функціональні обов`язки. Безпосереднім виконавцем даного наказу було визначено інспектора сектору кадрового забезпечення ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , яка з використанням мобільних месенджерів проінформувала вищевказаного поліцейського про необхідність у встановлений строк вийти з окупації. Також останній було повідомлено про відповідальність за невиконання вказаного наказу аж до звільнення з Національної поліції України, проте станом на теперішній час зазначений поліцейський наказ не виконав, з окупованої території не вийшла та не приступила до виконання своїх службових обов`язків. Станом на 09.05.2022 про даний факт доповів начальникові ХРУП №3 ГУНП в Харківській області полковнику поліції ОСОБА_7 12.05.2022 капрал поліції ОСОБА_8 доповіла йому про те, що від підполковника поліції ОСОБА_1 надійшло повідомлення про неможливість виїхати з тимчасово окупованої території.

Опитаний начальник Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_9 пояснив, що в результаті збройної агресії РФ на території України окремі громади Харківської області перебувають в окупації. Наприкінці квітня 2022 року відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області, де начальником ГУНП в Харківській області було надано усний наказ про необхідність поліцейським, які не вийшли з окупації у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути до розташування територіальних підрозділів для подальшого проходження служби. Встановлено, що серед особового складу Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області станом на 25.04.2022 два поліцейських не евакуювалися на підконтрольну Україні територію та не виконують свої функціональні обов`язки. Виконання наказу керівництва ГУНП в Харківській області щодо виходу поліцейських Харківського РУП № 3 з окупації було покладено на начальника ВП № 2 ХРУП №3 підполковника поліції ОСОБА_10 та начальника ВП № 3 ХРУП №3 полковника поліції ОСОБА_11

Підполковник поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» склали Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягали вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно вимог п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні.

Відповідачем зазначено, що вказані вимоги підполковник поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_2 проігнорували та не виконали, а також у робочі дні, а саме з 01.05.2022 по 24.05.2022 були відсутні на службі без поважних причин.

Також, останні порушили внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

Пунктом 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до вимог ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що з 01.05.2022 по 24.05.2022 підполковник поліції ОСОБА_1 безпідставно була відсутня на службі без поважних причин, не виконал усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до відділу поліції №2 та відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинила інші дисциплінарні проступки, що виразилось у порушені: п. 1, 2, 4, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; не дотрималась правил внутрішнього розпорядку, не виконала накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяла керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», діяла не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинила дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим її проходженням служби в Національній поліції України.

За період воєнного стану 8 поліцейських загинуло та 78 поліцейських поранено. Кожен з них виконував покладені на нього обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію», незважаючи на реальну загрозу життю, та в першу чергу ставив інтереси, права та безпеку Українського народу вище власного життя та власних інтересів, залишаючись у місті Харкові та Харківській області, та проявляючи мужність та вірність Присязі, що не можна стверджувати про позивача.

Враховуючи викладене вище, позивачка повинна була безумовно з`явитися на службу у визначений для неї командиром день та виконувати завдання поліції, передбачені законом в умовах воєнного часу в інтересах Українського народу, як робили це інші поліцейські ГУНП в Харківській області.

За проведеним службовим розслідуванням 24.05.2022 начальником ГУНП в Харківській області затверджений висновок, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818, старший інспектор з КЗ відділу поліції № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_1 підлягає застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 24.05.2022 №278 до старшого інспектор з КЗ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 25.05.2022 №262 о/с старшого інспектор з КЗ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Як указано у ст. 6 названого закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п. 1 ч. 1 ст. 18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п. 2 ч. 1 ст. 18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п. 3 ч. 1 ст. 18).

Як передбачено ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки .

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі забезпечує дотримання публічним службовцем закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій діяльності.

При цьому, у кореспонденції з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

За визначенням ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У силу ч. 3 ст. 1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

Отже, до кола формальних ознак дисциплінарного проступку поліцейського належать: 1) недотримання вимог чинних нормативно-правових актів; 2) недотримання Присяги поліцейського; 3) невиконання наказів керівників; 4) неналежний рівень знань положень нормативно-правових актів та змісту власних функціональних обов`язків за посадою; 5) не виявлення поваги до прав, честі і гідності людини, не утримання від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 6) ненадання допомоги та не запобігання вчиненню правопорушень; 7) не вжиття заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського із одночасним інформуванням про це безпосереднього керівника; 8) не утримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки; 9) не утримання від дій, що підривають авторитет Національної поліції України; 10) недотримання правил внутрішнього розпорядку; 11) невиконання заходів безпеки у службовій діяльності; 12) незабезпечення належного рівня власної професійної підготовки (кваліфікації); 13) неналежне ставлення до збереження службового майна, незабезпечення належного стану зброї та спеціальних засобів; 14) не виявлення поваги до честі і гідності інших поліцейських і працівників поліції, не надання допомоги іншим поліцейським, не стримування інших поліцейських від вчинення правопорушень; 15) не дотримання правил носіння однострою та знаків розрізнення; 15) не сприяння керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не інформування керівника про будь-які порушення службової дисципліни; 16) перебування на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 17) невжиття заходів із забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч. 2 ст. 14 Статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч. 1 ст. 14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Так, у спірних правовідносинах службове розслідування було призначено та проведено.

Недоліки в організації службового розслідування, а також нездоланні та непереборні дефекти у результатах службового розслідування відсутні.

Ознак порушення прав та інтересів заявника у ході службового розслідування матеріали справи не містять.

Отже, викладене у Висновку судження Дисциплінарної комісії про вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 є юридично правильним та фактично підтвердженим.

Так, у межах даного спору є загальновідомими у розумінні ч. 3 ст. 78 КАС України обставини того, що 24.02.2022 був розпочатий акт безпосередньої збройної військової агресії Російської Федерації проти України поза межами окремих районів Луганської області України та Донецької області України, а Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України було введено правовий режим воєнного стану.

Тому з указаної календарної дати усі військові формування України та правоохоронні органи України (у тому числі і органи та підрозділи Національної поліції України), а також окремі співробітники згаданих суб`єктів владних повноважень у силу ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 12, 21, 22 Закону України від 02.07.2015 №508-VIII «Про Національну поліцію» повинні були/мусили безвідносно до наявності або відсутності події отримання окремих наказів безпосередніх чи прямих керівників докладати власних зусиль для забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, для забезпечення виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України, що виключало легітимність обрання пасивної форми поведінки (у тому числі і у вигляді фізичного знаходження у схованці) за виключенням випадку виконання особистого спеціального службового завдання, випадку виконання чіткого та однозначного наказу військово-політичного керівництва України у цілях збереження людських ресурсів задля продовження боротьби проти військової агресії, випадку знаходження у стані безпорадності у медичному закладі.

У тексті позову власне позивачкою визнані обставини невиконання протягом означеного періоду часу функцій поліцейської служби, невжиття взагалі будь-яких заходів із забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України.

За своєю формою, змістом та суттю таке діяння явно та очевидно належить до кола чітко визначених законом дисциплінарних проступків поліцейського.

Самостійне визнання заявником цих обставин з абсолютною невідворотністю нівелює усі наслідки дефектів службового розслідування і унеможливлює існування будь-яких легітимних сподівань на подальше проходження служби у поліції.

За правилами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).

Повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст. 20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч. 3 ст. 20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч. 4 ст. 20).

Суд зазначає, що дисциплінарна комісія у даному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила).

Так, дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності поліцейського.

Наслідки проступку позивача є явними та очевидними і не підлягають окремому викладенню у тексті Висновку.

Суд зазначає, що окремо кожен із тих фактів, котрі визнані підтвердженими у ході розгляду даної справи, є достатніми для застосування найсуворішого із можливих видів дисциплінарного стягнення.

Отже, суд зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію суджень Висновку Дисциплінарної комісії.

Порушень та недоліків у реалізації відповідачем управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності немає.

При цьому, суд зазначає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019 по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч. 2 ст. 19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував повно, діяння поліцейського кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

Крім того, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок, відповідно рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява №34049/96).

Поряд з цим, суд звертає увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Суд також зазначає, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а і з урахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому слід погодитися з аргументами відповідача про те, що спірні рішення є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов