Справа № 640/20142/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Справа № 640/20142/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

представниці Відповідача Калініної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2022 року у справі

за позовом Головного управління Державної податкової служби

у Львівській області

до акціонерного товариства «Українська залізниця»,

державного територіально-галузевого об`єднання

«Львівська залізниця»

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Відповідач-1), державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (далі - Відповідач-2) про стягнення з рахунків у банках, обслуговуючих АТ «Українська залізниця», коштів у розмірі 4 071 828,00 грн у рахунок погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що AT «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав та обов`язків ДТГО «Львівська залізниця» в результаті злиття підприємств і АТ «Українська залізниця» є відповідальним за усі грошові зобов`язання (у тому числі по податках та зборах) по ДТГО «Львівська залізниця».

Водночас Позивач зазначив, що за ДТГО «Львівська залізниця» обліковується податкова заборгованість на суму 4 071 828,00 грн, а об`єднаний платник податків, яким у цьому випадку є АТ «Українська залізниця», набуває всіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу всіх платників податків, що об`єдналися.

Також на підсилення своєї правової позиції Позивач послався на рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/5953/17 та на рішення Верховного Суду у справі № 757/16460/16-ц.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена Позивачем у цій справі до стягнення сума грошового зобов`язання є боргом з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, була визначена податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2014 № /18589 та з 26.01.2017 набула статус узгодженої і мала бути сплачена Відповідачем-2 до 08.02.2017 включно.

При цьому суд установив, що контролюючим органом дотримано процедуру стягнення такого податкового боргу з ДТГО «Львівська залізниця», однак, відповідна сума не сплачена, що є підставою для її стягнення в судовому порядку.

Водночас суд звернув увагу на те, що згідно з відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.10.2015 було проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» як правонаступника, зокрема щодо прав і обов`язків ДТГО «Львівська залізниця».

Разом з тим суд вказав, що АТ «Українська залізниця» є правонаступником ДТГО «Львівська залізниця» за спірним податковим боргом, який підлягає стягненню з Відповідача-1.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач - АТ «Українська залізниця» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стверджуючи, що до ІКП саме АТ «Українська залізниця» не було перенесено податковий борг ДТГО «Львівська залізниця», як таке мало бути вчинено в разі злиття підприємств, і що ІКП вказаних підприємств ведуться Позивачем окремо одна від одної.

Такі обставини, на переконання Апелянта, вказують на те, що податковий орган не визнає завершеним процес реорганізації Відповідача-2, а висновки суду щодо універсального правонаступництва АТ «Українська залізниця» прав і обов`язків ДТГО «Львівська залізниця» є необґрунтованими і документально не підтверджені.

Також Апелянт зазначає, що станом на час звернення Позивача до суду з цим позовом і ухвалення судового рішення у справі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не було відомостей про припинення ДТГО «Львівська залізниця» і до ІКП АТ «Українська залізниця» податкові зобов`язання (заборгованість) вказаного підприємства не перенесено.

Крім того Апелянт вказує, що податкова вимоги про стягнення з ДТГО «Львівська залізниця» спірної податкової заборгованості була сформована 13.03.2017, а цей позов подано 17.10.2019, що на його переконання свідчить про порушення Позивачем строків звернення до суду з цим позовом.

Апелянт зазначає, що саме АТ «Українська залізниця» податкова вимога про сплату спірної заборгованості контролюючим органом не направлялась, а з доказів, що надавалися Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, убачається наявність відповідного боргу в ДТГО «Львівська залізниця», а не в АТ «Українська залізниця».

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 та від 21.11.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем - ДТГО «Львівська залізниця» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» та просить її задовольнити, зазначаючи, що він отримав вимогу про стягнення спірного податкового боргу 16.03.2017, а тому право на стягнення такого боргу у Позивача виникло 15.05.2017 (через 60 календарних днів), втім з цим позовом податковий орган звернувся до суду лише 17.10.2019, тобто з пропуском процесуального строку звернення за відсутності поважних причин.

Водночас ДТГО «Львівська залізниця» звертає увагу на те, що вказану вимогу було направлено саме йому, хоча з 21.10.2015, як зокрема встановлено судом першої інстанції, уже було зареєстровано АТ «Українська залізниця» як універсального правонаступника його прав та обов`язків.

При цьому ДТГО «Львівська залізниця» зазначає, що спірна податкова заборгованість обліковується саме в його ІКП і саме він є належним Відповідачем у цій справі, а не АТ «Українська залізниця».

6. Від Позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

7. Від представника Відповідача-2 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 задоволено частково та призначено розгляд цієї справи в режимі відеоконференції.

Від представника Позивача також надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 відмовлено.

У судове засідання 29.11.2022 о 12:25 год. представник Позивача не з`явився, у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке вирішено вищевказаною ухвалою суду, просив відкласти судовий розгляд, але в задоволенні такого клопотання відмовлено ухвало суду, що занесеа до протоколу судового засідання.

Представниця Відповідача-1 (Апелянта) прибула в судове засідання, апеляційну скаргу підтримала, наполягала на її задоволення з підстав і доводів, викладених у скарзі.

Представник Відповідача-2 29.11.2022 о 12:25 год. у режимі відеоконференції не з`явився, підключився після початку судового засідання, але надалі з технічних причин зв`язок було втрачено, про що складено відповідну довідку, яка долучена до матеріалів справи.

8. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з довідкою про розрахунок суми податкового боргу по податку на прибуток іноземних юридичних осіб по ДТГО «Львівська залізниця» станом на 07.10.2019 за цим підприємством обліковується податковий борг у сумі 4 071 828,00 грн.

Зазначена заборгованість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 23.12.2014 № /18589, яким ДТГО «Львівська залізниця» визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 4 071 828,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалося в судовому порядку у межах адміністративної справи № 813/2701/15.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 813/2701/15, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Податкові зобов`язання, що були нараховані ДТГО «Львівська залізниця» указаним ППР, набули статусу узгоджених 26.01.2017 та мали бути сплачені до 08.02.2017, але боржник відповідні кошти не сплатив, унаслідок чого виник податковий борг.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби сформовано та надіслано Відповідачу-2 податкову вимогу від 13.03.2017 № 363-48 яка отримана ДТГО «Львівська залізниця» 16.03.2017.

Згідно зі статутом ПАТ «Українська залізниця», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, таке товриство є юридичною особою, яка утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200.

ПАТ «Українська залізниця» утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200. Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця». Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Українська залізниця» визначено правонаступником, у тому числі прав та обов`язків ДТГО «Львівська залізниця».

Відповідно до передавального акту ДТГО «Львівська залізниця» від 03.08.2015 та заключного передавального акту від 01.12.2015 сторони: ПАТ «Українська залізниця» та ДТГО «Львівська залізниця» склали цей акт та підтвердили вартість і склад активів та зобов`язань по ДТГО «Львівська залізниця». Правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків ДТГО «Львівська залізниця» шляхом злиття з ПАТ «Українська залізниця», переходить до ПАТ «Українська залізниця».

10. Позивач, вважаючи, що за ДТГО «Львівська залізниця», правонаступником якого є АТ «Українська залізниця», обліковується узгоджений податковий борг, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У п. 38.1 ст. 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункт 42.1 статті 42 ПК України визначає, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктами 98.1.2, 98.2.2 пункту 98.1 статті 98 ПК України встановлено особливості порядку погашення грошових зобов`язань або податкового боргу у разі реорганізації платника податків.

Так, під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання: злиття платників податків, а саме передача майна платника податків до статутних фондів інших платників податків, унаслідок чого відбувається ліквідація платника податків, який зливається з іншими.

У разі якщо власник платника податків або уповноважений ним орган приймає рішення про реорганізацію такого платника податків, грошові зобов`язання чи податковий борг підлягає врегулюванню в такому порядку: якщо реорганізація здійснюється шляхом об`єднання двох або більше платників податків в одного платника податків з ліквідацією платників податків, що об`єдналися, об`єднаний платник податків набуває усіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу всіх платників податків, що об`єдналися.

Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі (далі - Товариство), управління і розпорядження його майном та спрямований на забезпечення економічної безпеки і захисту інтересів держави.

Відповідно до частин третьої та шостої статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» Товариство утворюється як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 утворено ПАТ «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Згідно зі статутом ПАТ «Українська залізниця», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №735, останнє є юридичною особою, яка утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200.

ПАТ «Українська залізниця» утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200. Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що податковим законодавством регламентовано обов`язок платників податків сплачувати узгоджені суми податкових зобов`язань.

При цьому, ПК України визначено чітку процедуру звернення контролюючих податкових органів до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника.

Разом з тим, обов`язкові умови (обставини), наявність яких у своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із таким позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкового органу до суду з позовом про її стягнення має бути узгодженою в порядку, установленому законодавством.

13. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що заявлена Позивачем в цій справі до стягнення сума податкового боргу складається з узгоджених податкових зобов`язань, які виникли на підставі податкового повідомлення-рішення № /18589 від 23.12.2014, які не сплачені боржником.

13. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Позивачем до звернення з цим позовом дотримано відповідну процедуру, зокрема направлено безпосередньому боржнику - ДТГО «Львівська залізниця» податкову вимогу про сплату податкового боргу, яка була ним отримана. Такі обставини визнаються обома сторонами.

14. Разом з тим, аналізуючи доводи Апелянта та другого Відповідача - ДТГО «Львівська залізниця» про те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про припинення ДТГО «Львівська залізниця» і до ІКП АТ «Українська залізниця» податкові зобов`язання (заборгованість) вказаного підприємства не перенесено, судова колегія зазначає наступне.

Так, як було встановлено вище, у межах спірних правовідносин має місце злиття підприємств, зокрема АТ «Українська залізниця» та ДТГО «Львівська залізниця», що є універсальним правонаступництвом.

Водночас моментом виникнення універсального правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» є дата державної реєстрації товариства, тобто в цьому випадку - 21.10.2015.

Судова колегія зазначає, що при універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва праводавцю, незалежно від того, виявлені вони на цей момент, чи ні.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 757/16460/16-ц та в постанові Верховного Суду від 06.08.2021 у справі № 640/6307/19.

15. Доводи Апелянта та Відповідача-2 про те, що до ІКП саме АТ «Українська залізниця» не було перенесено податковий борг ДТГО «Львівська залізниця», як таке мало бути вчинено в разі злиття підприємств, і що ІКП вказаних підприємств ведуться Позивачем окремо одна від одної, не спростовують наявності вищезазначених правових підстав для стягнення спірної заборгованості ДТГО «Львівська залізниця» з АТ «Українська залізниця», як правонаступника.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в постанові Верховного Суду від 06.08.2021 у справі № 640/6307/19.

16. Доводи Апелянта про те, що податковий орган не визнає завершеним процес реорганізації Відповідача-2, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, з огляду на вищевикладене, це не спростовує наявності достатніх та необхідних правових підстав для стягнення з АТ «Українська залізниця», як правонаступника ДТГО «Львівська залізниця», податкової заборгованості Відповідача-2.

17. Твердження Апелянта про те, що висновки суду щодо універсального правонаступництва АТ «Українська залізниця» прав і обов`язків ДТГО «Львівська залізниця» є необґрунтованими і документально не підтверджені, колегія суддів відхиляє як безпідставні і такі, що спростовуються матеріалами справи.

18. Доводи Апелянта та Відповідача-2 про те, що податкова вимоги про стягнення з ДТГО «Львівська залізниця» спірної податкової заборгованості була сформована 13.03.2017, а цей позов подано 17.10.2019, що на його переконання свідчить про порушення Позивачем строків звернення до суду з цим позовом, апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки до таких правовідносин, виходячи з приписів ст. 122 КАС України, зокрема частини першої, слід застосовувати строк, визначений статтею 102 ПК України, який є спеціальним у розрізі спірних правовідносин, становить 1095 днів і був дотриманий Позивачем при поданні позову в цій справі.

19. Доводи Апелянт про те, що саме АТ «Українська залізниця» податкова вимога про сплату спірної заборгованості контролюючим органом не направлялась, а з доказів, що надавалися Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, убачається наявність відповідного боргу в ДТГО «Львівська залізниця», а не в АТ «Українська залізниця», судова колегія до уваги не приймає, оскільки, як наголошувалося вище, АТ «Українська залізниця» є правонаступником всіх прав та обов`язків ДТГО «Львівська залізниця».

Водночас виникнення правовідносин правонаступництва не зумовлює необхідності направлення правонаступнику нової податкової вимоги, а натомість передбачає перехід до нього відповідного податкового боргу апріорі.

20. Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

21. Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для стягнення спірного податкового боргу саме з АТ «Українська залізниця».

22. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

23. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2022 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 29 листопада 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова