Справа № 367/4633/21
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4633/21
Провадження №2-а/367/96/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області Департаменті патрульної поліції Іхненка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

23.06.2021 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області Департамента патрульної поліції Іхненка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серія ДП18 № 573051 від 13.06.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Іхненко Сергієм Олександровичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 5, 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.; закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, 5, 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Вказує, що 13 червня 2021 року постановою серія ДП18 № 573051 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесеною інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Іхненко Сергієм Олександровичем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 5, 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Вважає, що зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Причиною зупинки за словами лейтенанта поліції та зазначено у постанові про адміністративне правопорушення було наступне: «водій керував транспортним засобом із непрацюючою задньою фарою у режимі габаритів». Позивач зазначає, всі фари автомобіля Audi Allroad, реєстраційний номер НОМЕР_1 були у справному стані, про що він повідомив інспектора патрульної поліції, проте патрульний не звернув увагу на заперечення та пояснення та виніс постанову, не надавши змоги скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Оскільки він не порушував правила дорожнього руху, а транспортний засіб був справний та були відсутні будь-які ознаки, що свідчать про технічну несправність, то поліцейський не мав підстав для зупинення транспортного засобу. Крім того, поліцейським не вжито жодних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, поліцейський розглянув справу та виніс постанову без його присутності (в службовому автомобілі), не дав змоги скористатися юридичною допомогою, ознайомитись з матеріалами справи, відхилив докази, на які посилався позивач та не взяв до уваги висловлені доводи, та повідомив про права вже при ознайомленні з постановою про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що у постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 5, 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП па підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 5, 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано. Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то є недоведеним належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1, 5, 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 04.08.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 вказує, що 13.06.2021 о 05.21 працівниками патрульної поліції виявлений рух транспортного засобу Audi Allroad на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_2 проте, який не належить цьому автомобілю, йому належить номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючою задньою фарою в режимі габаритів. Зазначений транспортний засіб під керуванням позивача був зупинений працівниками патрульної поліції, відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейські підійшли до водія, ним виявився позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомили підстави застосування превентивних поліцейських заходів, роз`яснили суть правопорушення. Окрім цього, під час перевірки було виявлено, що позивач не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також, позивач керував транспортним засобом Audi Allroad, номерний знак НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України, а саме порушено строки його переміщення в митному режимі транзиту, оскільки згідно з відомостями інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП), даний автомобіль ввезено 14.12.2016 ОСОБА_3 . Пункт 2.9.В. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), забороняє водієві керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

В рапорті інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Іхненка С.О., який додано до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 573051 за частиною 8 статті 121 КУпАП, зазначено наступне: 13.06.2021 близько 05:20 в ході патрулювання екіпажем 1151 за адресою: м, Харків, пр. Науки, 29, зупинено автомобіль Audi Allroad на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення п. 31.4.3 ПДР України. В ході перевірки документів з`ясувалось, що даний транспортний засіб було ввезено на територію України 14.12.2016 (транзит) громадянином ОСОБА_3 , 1998 р.н., через відділ № 1 Ягодинського митного поста. У зв`язку з тим, що автомобіль Audi Allroad, номерний знак НОМЕР_1 перебуває на території України з порушенням вимог Митного Кодексу України та Закону України «Про дорожній рух», на громадянина ОСОБА_1 винесено постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - постанова) серії ДП18 № 573051 за частиною 8 статті 121 КУпАП.

Відповідач зазначає, що до відзиву на позов у якості доказу, додається витяг з ІПНП, що свідчить про достовірність даних встановлених поліцейським про обставини перебування автомобіля Audi Allroad, номерний знак НОМЕР_1 , який був ввезений на територію України 14.12.2016, відділ митного оформлення № 1 митного посту «Ягодин», вид ввезення: тимчасове ввезення до 1 року, особою ОСОБА_3 .

Ці відомості, на переконання відповідача, об`єктивно свідчать про порушення позивачем строків переміщення транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України, які встановлені статтею 95 Митного кодексу України (для автомобільного транспорту - 10 діб), а також використання автомобіля особою, яка не поміщувала його на митну територію України всупереч вимогам статті 380 Митного Кодексу України та статей 16, 31 Закону України «Про дорожній рух», що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 121 КУпАП. Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом останнього в пункті 8 оскаржуваної постанови. Жодних клопотань останній не заявляв. Під час розгляду справи позивач не заперечував факт експлуатації та керування зазначеним автомобілем. Клопотання щодо перенесення часу розгляду справи, надання письмових пояснень чи бажання скористатися правовою допомогою позивач не заявляв. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектором встановлений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачений частинами 1, 5, 8 статті 121 та частиною 1 статті 126 КУпАП, тому була винесена постанова серії ДП18 № 573051. Адміністративне стягнення накладене відповідно до вимог статті 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У зв`язку з вищевказаним, відповідач вважає, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ДП18 № 573051 винесена у відповідності до норм чинного законодавства. Окрім цього, стосовно позивача 13.06.2021 о 06.55 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 119384 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідач, посилаючись на ст. ст. 16, 31, 35 Закону України «Про дорожній рух», ст. 380 Митного кодексу України, зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене частиною 8 статті 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

ОСОБА_2 вказує, що ним дотримано вимог статті 283 КУпАП, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено докази, а саме - рапорт, зазначено нормативні акти, що передбачають відповідальність за такі адміністративні правопорушення; прийнято у справі рішення. Також до відзиву на позовну заяву додаються відеозаписи з нагрудного відеореєстратора № ХА0227 та № ХА 01856. Постановою Верховного суду України по справі Ns 459/1801/17 від 24 грудня 2019 року визначено, що основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалом та відомостями з ITC ІПНП, відсутність яких виключала б склад наведеного адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, відповідач просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову серії ДП18 № 573051 від 13.06.2021 за частинами 1,5,8 ст. 121 та частиною 1 ст. 126 КУпАП без змін.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що визначено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 8 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.06.2021 серія ДП18 № 573051, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi Allroad», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 5, 8 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Дата розгляду справи 13.06.2021 о 07:00, місце розгляду справи м Харків, пр-т. Науки, б. 29.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121 КУпАП, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення правил дорожнього руху, за що, передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву. Однак, дослідивши матеріали справи, суд, дійшов висновку, що вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення. В оскаржуваній постанові серії ДП18 № 573051 від 13.06.2021 відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Одночасно, на долученому до відзиву відеодиску відсутній відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на який посилається відповідач. При цьому, відповідачем не долучено до відзиву рапорт, на який він посилається у відзиві та який зазначено постанові, як додаток. Крім того, в постанові, яка оскаржується не зазначено про відеозапис, як додаток до постанови. Таким чином, відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо скасування постанови, яка оскаржується в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, суд зазначає наступне.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-ХІІ) унормовано, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Статтею 31 Закону № 3353-ХІІ визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Пунктом 1.1 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону № 3353-ХІІ встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.3, 1.9 ПДР).

Відповідно до п. 30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - передбачена положеннями ч. 8 статті 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За приписами ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Статтею 481 Митного кодексу України встановлено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрату транспортних засобів.

Системний аналіз наведених норм у їх сукупності, в контексті заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону № 3353-ХІІ, свідчить про те, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із долученого до відзиву витягу ІПНП вбачається, що транспортний засіб із номером НОМЕР_3 , 14.12.2016 року був ввезений на територію України через відділ митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 , вид: транзит. Суд враховує, що постанова, яка оскаржується була складена 13.06.2021, позивач в поданій позовній заяві не заперечує, що саме він керував автомобілем Audi Allroad, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектор Іхненко С. О. посилається на вказаний витяг із ІПНП. Таким чином, суд вважає, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, а оскаржувана позивачем постанова в цій частині є законною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, для винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення відповідна посадова особа на підставі належних та допустимих доказів повинна прийти до переконання як про сам факт вчинення адміністративного правопорушення, так і про його вчинення саме цією особою.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи, що інспектором УПП в Харківській області Департаменті патрульної поліції Іхненком Сергієм Олександровичем було проведено розгляд справи та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 8 ст. 121 КУпАП, що не знаходить підстав для зміни застосованого заходу стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 244-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області Департаменті патрульної поліції Іхненка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 573051 від 13.06.2021, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 5 ст.121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Х/о ДПП лейтенантом поліції Іхненком Сергієм Олександровичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 5 ст.121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук