Справа № 460/23348/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2022 року м. Рівне №460/23348/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доДержавної установи "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" (далі по тексту відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки прийнята з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення всіх обставин.

Ухвалою суду від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.08.2022, 25.08.2022 відповідачем, у встановлений судом строк, подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки при поміщенні засудженого ОСОБА_1 до карцеру дисциплінарною комісією установи враховано його характеристику, попередню поведінку та перебування на профілактичних обліках.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

З 11.07.2021 ОСОБА_1 відбуває міру покарання в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)».

22.09.2022 відповідачем прийнято постанову про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань. Зі змісту даної постанови вбачається, що засуджений ОСОБА_1 , 1979 року народження, 09.06.2022 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, що виразилось в умисному завданні шкоди державному майну (пошкодження камери системи відеоспостереження та приведення її у непридатний для подальшого використання стан). Правові підстави застосування технічних засобів нагляду та контролю, які регламентуються ст. 103 КВК України, засудженому ОСОБА_1 доведено під підпис.

Згідно зібраних у процесі перевірки матеріалів, причинами даного дисциплінарного проступку є небажання засудженого ОСОБА_1 дотримуватись встановленого порядку відбування міри кримінального покарання. У поведінці засудженого прослідковуються дії демонстративного характеру. Характер та кількість допущених раніше порушень свідчать про вперте небажання засудженого виконувати вимоги встановленого порядку відбування покарання, чим у свою чергу подає негативний приклад для наслідування іншим засудженим, а проведені раніше виховні заходи та право-роз`яснювальні бесіди не дали свого позитивного результату. Вказане порушення засуджений вчинив умисно та свідомо, з метою унеможливлення здійснення адміністрацією установи належного нагляду та контролю за його поведінкою. Обставин, які б пом`якшували вину засудженого ОСОБА_1 - встановлено не було.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) передбачено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Згідно з ст. 3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КВК України, засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані:

виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;

виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації;

ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених;

з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Так, згідно з ч.1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення, а саме: поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб.

Згідно зі статтею 134 КВК України, яка регламентує порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого (ч.1 ст.134 КВК України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КВК України, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Частина 8 статті 134 КВК України встановлює, що поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.

Згідно з ч.13 ст.134 КВК України, засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення в разі, коли посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею при відсутності порушення з боку засудженого.

Відповідно до ч.16 ст.134 КВК України, адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Процедуру дисциплінарного провадження регламентує ст.135 КВК України.

Відповідно до ч.1 ст.135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

Згідно з абз.3 ч.6 ст.135 КВК України рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Відповідно до абз.1 ч.7 ст.135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Наказом Міністерства юстиції від 28.08.2018 №2823/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462, затверджені Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі - Правила №2823/5), які регулюють порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі (п.1).

Пунктом 3 розділу ІІ «Правовий статус засуджених. Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил №2823/5 встановлено, що засуджені зобов`язані, зокрема: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна установи виконання покарань і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням.

Відповідно до п.4 розділу ІІ розділу ІІ «Правовий статус засуджених. Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил №2823/5 засудженим забороняється, зокрема, умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну.

Пунктом 2 розділу ХХІ «Заходи заохочення і стягнення, що застосовуються до засуджених, порядок їх застосування» Правил №52823/5 встановлено, що застосування начальниками установ виконання покарань заходів стягнення оформлюється постановами про накладення стягнення та про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор, карцер, переведення засудженого до ПКТ (ОК) (після винесення відповідного рішення судом) установи виконання покарань (додатки 23, 24).

Перед накладенням стягнення на засудженого, який відбуває покарання у виправній колонії, дисциплінарною комісією установи вирішується питання про доцільність застосування стягнення у порядку, визначеному статтями 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Про місце і час засідання дисциплінарної комісії засуджений повідомляється письмово не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За письмовою заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Результати розгляду дисциплінарною комісією питання про доцільність застосування стягнення до засудженого оформлюється відповідним письмовим рішенням.

Так, у ході розгляду справи судом встановлено, що 09.06.2022 засуджений ОСОБА_1 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, що виразилось в умисному завданні шкоди державному майну (пошкодження камери відео-спостереження та приведення її у непридатний для подальшого використання стан).

09.06.2022 позивача було повідомлено про право позивача користуватись послугами адвоката або фахівця в галузі права про участь останніх у розгляді питання відносно нього, по факту можливого порушення встановленого порядку відбування покарання, під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії.

09.06.2022 від засудженого ОСОБА_1 було відібрано пояснення, в яких зазначено: «згідно ст.63 користуюся своїм правом».

17.06.2022 начальником Державної установи «Городищенська виправна колонія №96» полковником внутрішньої служби Ткачуом Ю. затверджено висновок по факту порушення встановленого порядку відбування міри кримінального покарання засудженим ОСОБА_1 , яким, зокрема, за порушення встановленого порядку відбування міри кримінального покарання, що виразилось в умисному завданні шкоди державному, комунальному майну (пошкодження камери системи відеоспостереження та приведення її у непридатний для подальшого користування стан), засудженого ОСОБА_1 , 1979 року народження, сектору максимального рівня безпеки" для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі, зобов`язано притягнути до дисциплінарної відповідальності згідно вимог ст.ст. 132, 134 КВК України.

20.06.2022 позивачем було надано пояснення, зі змісту яких вбачається, що останній випадково пошкодив відеокамери під час заняття фізкультурою у камері. Попереднє пояснення було надано по іншій ситуації. Вину визнає у ненавмисному пошкодженні майна держави.

Відповідно до витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії з питань доцільності застосування дисциплінарних стягнень №30, яке відбулося 22.06.2022 о 12:35год до засудженого ОСОБА_1 застосовано стягнення поміщення в карцер терміном на 14 дів. ОСОБА_1 вину визнав частково.

22.06.2022 начальником установи полковником внутрішньої служби Ткачуком Юрієм прийнято постанову про поміщення засудженого в карцер установи виконання покарань. Постанова оголошена ОСОБА_1 22.06.2022, про що свідчить його власноручний підпис. Засуджений прийнятий в карцер 22.06.2022 та звільнений 06.07.2022.

При цьому, позивач вважає, що до нього безпідставно застосували вид дисциплінарного стягнення - поміщення в карцер терміном на 14 дів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Проте, відповідно до довідки про наявність заохочень та стягнень, та постав про накладення дисциплінарних стягнень ОСОБА_1 під час відбування покарання в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)» 4 (чотири) рази був притягнутий до дисциплінарних стягнень, а саме: 04.05.2022, 09.06.2022 догана, 06.09.2022 сувора догана та відповідно 14.06.2022 карцер 14 діб.

Вказані три стягнення 04.05.2022, 09.02.2022 (два) не погашені. Доказів їх оскарження в судовому порядку до суду надано не було.

Таким чином, твердження позивача про відсутність в нього дисциплінарних стягнень є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, твердження позивача, що ним неумисно було пошкоджено камеру відеоспостереження не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи.

Факт пошкодження камери та не можливість її відремонтувати підтверджується рапортом начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» від 10.06.2022, журналом технічних оглядів камер і планових обшуків дільниць для тримання осіб в секторі максимального рівня безпеки для тримання чоловіків до довічного позбавлення волі та фотодоказами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач також зазначає, що оскаржувана постанова не містить суть проступку.

Такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки в оскаржуваній постанові чітко зазначено: «пошкодження камери системи відеоспостереження та приведення її у непридатний для подальшого використання стан».

Не беруться судом до уваги і покликання позивача про відсутність в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)» дисциплінарної комісії, оскільки відповідно до наказу Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» від 22.06.2021 №89-/ОД-21 в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)» затверджено дисциплінарну комісії з питань доцільності застосування стягнення до осіб, які допустили порушення встановленого порядку відбування покарання.

Поряд з цим, суд враховує, що по прибуттю до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» ОСОБА_1 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, доведено вимоги чинного законодавства щодо відбування покарання. Вказані обставини підтверджуються розпискою засудженого ОСОБА_1 від 13.07.2021.

Також, 13.07.2021 позивача було повідомлено про застосування в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)» технічних засобів нагляду і контролю.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що при прийнятті спірної постанови про поміщення позивача в карцер установи виконання покарань від 22.06.2022 дотримано всі вимоги, встановлені законодавством, доведено вину засудженого та правомірно застосовано вид стягнення.

Враховуючи викладене, постанова про накладення на позивача дисциплінарного стягнення є такою, що відповідає діючому кримінально-виконавчому законодавству України, прийнята в межах повноважень відповідача та відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не належать.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (ДУ "Городищенська ВП №96",с.Городище,Рівненський район, Рівненська область,35341.

Відповідач - Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" (с. Городище,Рівненський район, Рівненська область,35341. ЄДРПОУ/РНОКПП 08564386)

Повний текст рішення складений 30.11.2022.

Суддя Олег ГРЕСЬКО