Справа № 300/2739/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2022 р. справа № 300/2739/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі-позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) в якому просить:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.05.2022 дня звернення із заявою про призначення пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.20-21).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що згідно наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах загальний страховий стаж ОСОБА_1 , становить 33 роки 1 місяць 4 дні, в тому числі, пільговий стаж (доярки) становить 11 років. До пільгового стажу роботи враховано період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1999 (колгосп «Шлях Ілліча» перейменовано в ССВ «Дністер») згідно рішення Комісії при Головному управлінні від 17.03.2022 №1. Не враховано період роботи в ПАФ «Дністер» з 01.01.2000 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 31.03.2011, оскільки ОСОБА_1 не представлено довідки про підтвердження пільгового стажу роботи доярки відповідно до додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993. Обов`язковість подання такої довідки під час звернення за пенсією за віком передбачена пп.2 п.2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №2-1. Також звернула у вагу на те, що належним способом захисту права позивачки є зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а не зобов`язання призначити таку пенсію.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області управління обслуговування громадян, відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.6).
За результатами розгляду заяви та доданих документів рішенням Комісії при головному управлінні №1 від 17.03.2022, зараховано до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1999 (колгосп «Шлях Ілліча» перейменовано в ССВ «Дністер»). Не враховано період роботи в ПАФ «Дністер» з 01.01.2000 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 31.03.2011, оскільки ОСОБА_1 не представлено довідки про підтвердження пільгового стажу роботи доярки відповідно до додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулася з позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно положень частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Згідно частини 1 статті 8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Так, відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.
Також, згідно положень пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.
Щодо зарахування до пільгового стажу позивача період роботи дояркою в ПАФ «Дністер» з 01.01.2000 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 31.03.2011, суд зазначає наступне.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно пункту 20 вказаного Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, у абзаці п`ятому пункту 20 Порядку № 637 зазначено, що додатково в довідці наводяться відомості стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах), про виконання встановлених норм обслуговування.
Згідно пункту 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с.9-11), позивач: 1). - 05.06.1986 прийнята на роботу в колгосп «Шлях Ілліча» різноробочою (наказ №6 від 05.06.1986); 2). - 03.01.1989 переведена на роботу дояркою (наказ №1 від 03.01.1989); 3). - 14.03.1991 колгосп «Шлях Ілліча» перейменовано на спілку пайовиків «Дністер» (протокол №3 від 14.03.1991); 4). - 05.01.1996 спілку пайовиків «Дністер» перейменовано на ЗАТ «Дністер» (протокол №1 від 05.01.1996); 5). 03.05.1999 ЗАТ «Дністер» перейменовано на спілку селян власників «Дністер» (протокол №5 від 03.05.1999); 6). 21.02.2000 спілку селян власників «Дністер» перейменовано на ПАФ «Дністер» (протокол №2 від 21.02.2000); 7). 20.03.2009 звільнена з роботи за згодою двох сторін (наказ №26 від 20.03.2009); 8-11). перебувала на обліку в Тлумацькому районному центрі зайнятості Івано-Франківської області та отримувала допомогу по безробіттю; 12). 20.05.2010 прийнята на роботу в ПАФ «Дністер» дояркою (наказ №34 від 20.05.2010) і 01.04.2011 звільнена з роботи за згодою двох сторін (наказ №14 від 01.04.2011).
Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача дояркою в колгоспі «Шлях Ілліча» перейменованого на спілку пайовиків «Дністер», на ЗАТ «Дністер», на спілку селян власників «Дністер», ПАФ «Дністер» з 03.01.1989 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 01.04.2011, в тому числі і періоди роботи з 01.01.2000 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 31.03.2011 в ПАФ «Дністер» які згідно оскаржуваного рішення не враховано до її пільгового стажу роботи. Тобто, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про періоди її роботи дояркою в колгоспі «Шлях Ілліча» перейменованого на спілку пайовиків «Дністер», на ЗАТ «Дністер», на спілку селян власників «Дністер», ПАФ «Дністер», із відомостями, які відповідають вимогам законодавства.
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано, внаслідок чого, останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем при призначення пенсії.
Отже, позивач у період з 03.01.1989 по 20.03.2009 та з 20.052010 по 01.04.2011 згідно записів трудової книжки працювала дояркою в колгоспі «Шлях Ілліча» перейменованого на спілку пайовиків «Дністер», на ЗАТ «Дністер», на спілку селян власників «Дністер», ПАФ «Дністер».
З цього приводу суд зазначає наступне.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 5 частини 2 статті 114 Закон №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.
Суд звертає увагу на те, що Кабінетом Міністрів України не було визначено порядку для встановлення таких норм обслуговування та до цього часу в Україні не затверджені типові галузеві та міжгалузеві норми обслуговування, які повинні застосовуватися при призначенні пенсії дояркам на пільгових умовах.
У межах спірних правовідносин суд також звертає увагу, що Порядок № 637 від 12.08.1993, на який посилається відповідач, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).
Водночас підтвердженням того, що позивачка працювала повний робочий день дояркою в колгоспі, яке змінювало свою назву, є належні записи в її трудовій книжці та наявні у матеріалах справи архівні довідки, а саме: довідка №954/01-20 від 01.11.2021 про те, що в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за 1986-1999 колгоспу «Шлях Ілліча», с/п «Дністер», с/с власників «Дністер»,ЗАТ «Дністер» с. Ісаків Тлумацького району значиться ОСОБА_1 1968 р.н., вказана довідка містить відомості щодо: «дат запису (число, місяць,рік)», «відомості про призначення на роботу, про переводи на іншу роботу, про припинення роботи», «прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі», «виконання річного мінімуму трудової участі» та підставу видачі (а.с.12); довідка №956/01-20 від 01.11.2021 про те, що в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за 2000-2011 ПАФ «Дністер» с. Ісаків Тлумацького району значиться ОСОБА_1 1968 р.н., вказана довідка містить відомості щодо: «дат запису (число, місяць,рік)», «відомості про призначення на роботу, про переводи на іншу роботу, про припинення роботи», «прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі», «виконання річного мінімуму трудової участі» та підставу видачі (а.с.13); довідка №959/01-20 від 01.11.2021 про те, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці членам колгоспу «Шлях Ілліча», с/п «Дністер», с/с власників «Дністер», ЗАТ «Дністер», ПАФ «Дністер» с. Ісаків Тлумацького району за періодз 1989 по 2011 значиться ОСОБА_1 1968 р.н., вказана довідка містить відомості щодо заробітної плати ОСОБА_1 за період 1989-2011 роки та підставу її видачі (а.с.14-16); довідка №960/01-20 від 01.11.2021 про перейменування колгоспу «Шлях Ілліча» с. Ісаків Тлумацького району (а.с.17), видані Архівним відділом №4 Івано-Франківської районної державної адміністрації, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 , права на зарахування пільгового стажу роботи згідно з п.5 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2000 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 31.03.2011 в ПАФ «Дністер» на посаді доярки.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту 5 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.05.2022 дня звернення із заявою про призначення пенсії, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З практики Європейського суду слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Саме такий спосіб є достатнім, необхідним та ефективним для захисту порушеного права позивача.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зважаючи на все вищенаведене, приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 01.01.2000 по 20.03.2009 та з 20.05.2010 по 31.03.2011 в ПАФ «Дністер» на посаді доярки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя /підпис/ Скільський І.І.