Справа № 686/20267/22
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/350/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Антосєва В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 вересня 2022 року поліцейським взводу 1 роти 4 капралом поліції Герус А.М. УПП в Тернопільській області була винесена постанова серії БАБ № 719933 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. та притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, позивач вказав, що поліцейський зупинив транспортний засіб без причини, прохання про надання доказів порушення ПДР відхилив, вимагав документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки співробітники поліції не представили жодних доказів вчинення правопорушення, тому просить суд скасувати винесену постанову серії БАБ № 719933 від 15.09.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08 листопада 2022 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області подав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що адміністративний позов є необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивач керував транспортним засобом Рено д.н.з НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, і не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП України. Окрім того, відповідачем здійснено перевірку чинності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та було виявлено, що станом на 15.09.2022 року водій не мав ні поліса обов`язкового страхування, ні сертифікату міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка».

Також, представник відповідача зазначив, що позивачем пропущено строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, не подано клопотання про поновлення строків на оскарження постанови, а тому є підстави для закриття провадження у справі.

А тому, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відношення до позову виклав у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст. 33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст. 283 КУпАП).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таку, судом встановлено, що 15 вересня 2022 року поліцейським взводу 1 роти 4 капралом поліції Герус А.М. УПП в Тернопільській області була винесена постанова серії БАБ № 719933 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп., та відповідно до якої, позивач 15.09.2022 року о 09 год. 30 хв. на ділянці траси М-09 керував транспортним засобом «Renault Кangoo», держ.номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимогу п. 2.3 ПДР України, а також в ході перевірки не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Дані обставини підтверджуються копією постанови серії БАБ № 719933 від 15.09.2022 року.

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає у випадках порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

В силу вимог п. 2.1 ПДР для водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі за ч.5 ст.121, ч.1 та ч.2 ст.126 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, у тому числі ч.5 ст.121, ч.1 ст 126 КУпАП.

Так, незважаючи на те, що у даній категорії справ протокол про адміністративне правопорушення не складається, відповідач жодних передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження вини позивача в порушенні ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, не надав, доводи позивача не спростував, а вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові та не підтверджується жодними іншими належними доказами.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення визначеного у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до постанови та відзиву не додано, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення не може бути, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, так як постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, то в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Для підтвердження порушення, вказаного у оскаржуваній постанові, відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь- яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 121,126 та 125 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, всупереч вимог ст.ст.77,78 КАС України відповідачем не надано.

Представником відповідача долучено до відзиву на позов інформацію з Центральної бази даних МТСБУ станом на 15.09.2022 року, згідно якої на транспортний засіб, яким керував позивач н/з НОМЕР_1 поліс не було знайдено, що свідчить про його відсутність на момент винесення постанови.

Однак, відповідно до усталеної практики Верховного Суду вимоги поліцейського про пред`явлення водієм документів, в тому числі - страхового полісу, є неправомірними, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху (постанови від 15.03.2019, справа № 686/11314/17, від 22.10.2019, справа № 161/7068/16-а).

В порушення вимог ст.77 КАС України відповідач не надав докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень правомірності рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не довів.

Враховуючи встановлені обставини, в зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 126, ч.5 ст.121 КУпАП, винесена інспектором поліції постанова від 15.09.2022 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд-ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 719933 від 15.09.2022 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 01.12.2022 року.

Суддя: О.М. Палінчак