Справа № 640/13210/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ольховської М.Г.,

представника позивача Горбик С.В.,

представника відповідача Паркіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» до Головне управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» звернулось до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 07.05.2021 №3741-п «Про проведення фактичних перевірок».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування та не доведеність, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що ним не було допущено відповідача до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, тобто цей наказ як акт індивідуальної дії не реалізовано, а тому його оскарження є належним та ефективним способом захисту його прав.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що наказом ГУ ДПС у м. Києві від 07.05.2021 №3741-п «Про проведення фактичних перевірок» на підставі пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, керуючись пп. 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13, 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, пр.. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 розділу II п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, наказано провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1 - 30) тривалістю 10 діб. Перевірку провести з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій. Обґрунтування: доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 06.05.2021 № 1196/26-15-09-01-17.

До наказу долучено Додаток №12, згідно з яким, у переліку суб`єктів господарювання вказано ТОВ «Сільпо-Фуд», фактичну перевірку діяльності якого необхідно здійснити на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Разом з тим, вважаючи, що наказ та додаток №12 оформлено із порушенням норм п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, позивачем відмовлено у допуску посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до перевірки, про що складено Акт відмови від допуску до перевірки від 12.05.2021 №2355/6/26-15-09-01 та Акт про відмову від отримання наказу на проведення фактичної перевірки та підпису у направленнях на перевірку від 12.05.2021 №2357/6/26-15-09-01.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що оскарження наказу про призначення перевірки, за результатами не проведення якої з підстав не допуску посадових осіб до її проведення податковим органом винесено відповідне рішення, не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права останнього, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію щодо оскарження наказів про проведення перевірок, види яких визначено у п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Так, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Колегія суддів зазначає, що спір у даній справі стосується оскарження наказу про проведення фактичної перевірки, до проведення якої позивачем не допущено посадових осіб відповідача згідно з Актом від 12.05.2021 про відмову від допуску до перевірки.

В свою чергу, на підставі п. 94.2.3 ст. 94 ПК України рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 12.05.2021 №48623 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Сільпо-Фуд» (код 40720198), що перебуває (розміщено, зберігається) за адресою: м. Київ, вул. Бутлерова, буд. 1.

Так, відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, фактично оскаржуваний наказ є реалізованим, оскільки на підстави відмови позивача у допущені співробітників контролюючого органу, відповідач прийняв рішення від 12.05.2021 №48623 про застосування умовного адміністративного арешту.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.05.2021 №48623, в межах якого, в якості підстав позову і буде досліджено правомірність винесення наказу про призначення фактичної перевірки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали суду.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 01.12.2022.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова