Справа № 640/14859/22
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 листопада 2022 року справа №640/14859/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін) (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - позивач, ГУ ДПС)
доТовариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТОРГ ЛТД» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «МЕГА ТОРГ ЛТД»)
простягнення податкового боргу у розмірі 1 823 516,05 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 823 516,05 грн.

Ухвалою від 13 вересня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі №640/14859/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання та відстрочив Головному управлінню ДПС у м. Києві сплату судового збору за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що заборгованість з податку на прибуток підприємств виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 25 квітня 2019 року № на суму 1 421 136,00 грн, № на акт про результати камеральної перевірки податкової звітності по окремих загальнодержавних та місцевих податках і зборах від 18 березня 2019 року №329/26-15-12-08-21/38952030 на суму 47 096,06 грн. та № на суму 355 284,00 грн.

Контролюючий орган направив ТОВ «МЕГА ТОРГ ЛТД» податкову вимогу від 20 серпня 2018 року №157784-17.

Ухвалою від 13 вересня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/14859/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини передбачено підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначає, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначає, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

Таким чином, якщо платник податків не сплатив суму узгодженого грошового зобов`язання, самостійно визначеного у податковій декларації або визначеного на підставі податкового повідомлення-рішення, протягом 10 днів з моменту такого узгодження, ці суми вважаються податковим боргом.

Як зазначає позивач, ТОВ «МЕГА ТОРГ ЛТД» має заборгованість перед бюджетом у розмірі 1 823 516,05 грн., а саме з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (11021000) у розмірі 1 823 516,05 грн., посилаючись та податкові повідомлення-рішення від 25 квітня 2019 року № на суму 1 421 136,00 грн, № на акт про результати камеральної перевірки податкової звітності по окремих загальнодержавних та місцевих податках і зборах від 18 березня 2019 року №329/26-15-12-08-21/38952030 на суму 47 096,06 грн. та № на суму 355 284,00 грн.

Суд встановив, що на підтвердження позовних вимог позивач долучив до позовної заяви, зокрема такі документи:

- інформація про податковий борг від 18 серпня 2022 року №18291/5/26-15-13-02-09;

- роздрукована таблиця «Ідентифікаційні дані» з інформацією про банківські рахунки, яка не містить номера та дати складання, не підписана уповноваженими особами, і джерело походження якої неможливо встановити;

- роздруковану таблицю «Детальний розрахунок податкового боргу» щодо податку на прибуток підприємств з інформацією про нарахування основного платежу, пені та штрафних санкцій, яка не містить номера і дати складання, не підписана уповноваженою особою, та джерело походження яких встановити неможливо;

- роздруковані таблиці «Інтегрована картка платника податків» про нарахування платежів та розрахунків з бюджетом ТОВ «МЕГА ТОРГ ЛТД» щодо податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства за 2019, 2020, 2021 та 2022 роки, які не містять номерів і дати їх складання, не підписані уповноваженими особами, та джерело походження яких неможливо встановити;

- роздруковану таблицю «Розрахунок пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань», яка не містить номера і дати складання, не підписана уповноваженою особою, та джерело походження яких встановити неможливо;

- не засвідчену копію акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 18 березня 2019 року №329/26-15-12-08-20/38952030;

- не засвідчену копію податкового повідомлення-рішення від 11 квітня 2019 року №;

- не засвідчену копію розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за 2018 рік;

- не засвідчену копію повідомлення про вручення поштового відправлення;

- не засвідчені копії податкової вимоги від 20 серпня 2018 року №157784-17, конверту та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За вимогами частини другої 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Належним чином засвідченими копіями доказів, вважаються докази, які засвідченні відповідно до пункту 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом наказ Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року №144.

Однак, як суд встановив вище, надані позивачем документи не відповідають визначенню письмових доказів, оскільки подані не в оригіналі та не в належним чином засвідченій копії, не місять обов`язкових реквізитів, а джерело походження деяких поданих документів невідоме.

Суд також звертає увагу, що у справі відсутні копії податкових повідомлень-рішень від 25 квітня 2019 року № на суму 1 421 136,00 грн, № на акт про результати камеральної перевірки податкової звітності по окремих загальнодержавних та місцевих податках і зборах від 18 березня 2019 року №329/26-15-12-08-21/38952030 на суму 47 096,06 грн. та № на суму 355 284,00 грн., на які міститься посилання у позовній заяві.

Таким чином, суд уважає, що мотиви позовної заяви є необґрунтованими, позовні вимоги про стягнення податкового боргу не підтверджуються належним доказами та не відповідають матеріалам справи, наданим разом із позовною заявою.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у м. Києві про стягнення коштів платника податків з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 1 823 516,05 грн. не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

В частині розподілу судових витрат, суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною другою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки при зверненні до суду позивач мав сплатити судовий збір та враховуючи, що суд відстрочив сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, з ГУ ДПС належить стягнути судовий збір у розмірі 24 810,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити в задоволенні адміністративного позову Головному управлінню ДПС у місті Києві повністю.

2. Стягнути на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA4026007, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) судовий збір у розмірі 24 810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 43141267);

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГА ТОРГ ЛТД» (01041, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 22/8, офіс 402; ідентифікаційний код 38952030).

Суддя В.А. Кузьменко