Справа № 823/311/17
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2022 року Справа № 823/311/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області про визнання виконавчого документа таким, що не належить виконанню у справі №823/311/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області про визнання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 №823/311/17 таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтуванні заяви зазначається, що відповідно до чинного законодавства обов`язковою умовою стягнення/повернення коштів з місцевого бюджету є те, що стягнення/повернення коштів здійснюється виключно з того бюджету до якого такі кошти були зараховані. У виконавчому листі Черкаського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 №823/311/17 зазначено про стягнення коштів зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 66 338,46 грн з місцевого бюджету м. Черкаси, враховуючи, що позивачем надано копію розрахункового документа, що підтверджує перерахування коштів у сумі 66 338,46 грн до місцевого бюджету Подільського району м. Києва, тому безспірне списання коштів за вказаним виконавчим листом неможливо здійснити. Також заявником вказано, що в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі №580/8235/21 зазначено, що відсутні підстави для стягнення з міського бюджету м. Черкаси надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб у сумі 66 338,46 грн, оскільки вищевказані кошти в міський бюджет м. Черкаси не надходили.

Розглянувши подану заяву із доданими матеріалами, суд встановив таке.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 у справі №823/311/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, серед іншого вирішено: стягнути з місцевого бюджету м. Черкаси на користь ОСОБА_1 надміру утримані (сплачені) кошти зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 66 338 (шістдесят шість тисяч триста тридцять вісім) грн 46 коп. Постанова суду набрала законної сили 09.07.2017 у зв`язку із чим Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 27.07.2017 №823/311/17 у вказаній резолютивній частині постанови суду. За наслідками касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 20.08.2020 залишено без змін постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 у справі №823/311/17.

Згідно з частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України визначено, що казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Підпункт 1 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України передбачає, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Особливості виконання судових рішень та виконавчих документів про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів врегульовані Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VІ (далі - Закон №4901-VІ), за змістом частини першої статті 2 якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Стаття 3 цього ж закону регулює особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Так, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком № 845, відповідно до п. 2 якого безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання, стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави. Спірні правовідносини також врегульовані Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45) (далі за текстом - Порядок № 845). Так, відповідно до пункту 1 Порядку № 845, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Згідно із підпунктом 2 пункту 4 Порядку № 845 органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 845 орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: 1) виконавчий документ: не належить виконанню органом казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження"; 2) судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; 3) боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень; 4) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; 5) стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість; 6) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 7) суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства; 10) рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою; 11) наявні інші передбачені законом випадки.

Згідно із пунктом 11 Порядку № 845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється, в тому числі, у разі: 1) призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон України № 1404-VIII ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту першому частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, в тому числі - виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Вимоги до виконавчого документа встановлені частиною першою статті 4 Закону України № 1404-VIII.

Згідно частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною другою статті 374 КАС України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частина друга статті 374 КАС України визначає підстави, відповідно до яких виконавчий документ визнається таким, що не підлягає виконанню, а саме: 1) якщо його було видано помилково або 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

Заявником не наведено доводів, які б свідчили, що виконавчий лист видано судом помилково.

Крім того, з матеріалів заяви не вбачається та заявником не надано доказів про відсутність обов`язку боржника з виконання виконавчого листа у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Виконавчий лист відповідає резолютивній частині постанови суду, доказів виконання іншою особою не надано, умов за ст.374 КАС України не зазначено заявником.

Судом встановлено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі № 823/311/17 - відмовлено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 залишено без змін ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14.07.2021.

Станом на дату подачі заявником заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у матеріалах справи відсутні докази, що свідчили би про помилки допущені під час оформлення та видачі Черкаським окружним адміністративним судом виконавчого листа від 27.07.2017 №823/311/17, заявником не надано доказів протилежного. Виконавчий лист відображає резолютивну частину постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2017 у справі №823/311/17, що залишена без змін за наслідками касаційного перегляду, постановою Верховного Суду від 20.08.2020.

Тому заява не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви управління Державної казначейської служби у м. Черкасах Черкаської області про визнання виконавчого документа таким, що не належить виконанню у справі №823/311/17 відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій ГАРАНЬ