Справа № 600/2146/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2146/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області (позивач) до фізичної особи ОСОБА_1 (відповідач) з такими позовними вимогами:

стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 11532,95 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату подання адміністративного позову за відповідачем обліковується податкова заборгованість на загальну суму 11532,95 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування. Дана сума заборгованості на день подання позовної заяви є узгодженою, однак не сплаченою, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

14.06.2022, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КАС України судом було надіслано на адресу Управління ДМС у Чернівецькій області запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_1 .

24.06.2022 на адресу суду надійшла відповідь Управління ДМС у Чернівецькій області на запит суду в якому зазначено, згідно якого відповідач значиться: зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 27.06.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження від 01.07.2022 надіслано на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та у відповіді Управління ДМС у Чернівецькій області на запит, супровідним листом №600/2146/22-а/3492/2022 від 06.10.2022, проте 21.10.2022 конверт повернувся на адресу суду з поштовою відміткою від 18.10.2022 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, ухвала про відкриття спрощеного провадження від 27.06.2022 вважається врученою відповідачу 18.10.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість на загальну суму 11532,95 грн, в тому числі:

1) з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10645,80 грн, нарахований на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи №11927 від 24.06.2020 року;

2) військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 887,15 грн, нарахований на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи №11927 від 24.06.2020 року.

Крім того, заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості та інтегрованою карткою платника податку, відповідно до яких за відповідачем обліковується податкова заборгованість на загальну суму 11532,95 грн, в тому числі податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 10645,80 грн; військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 887,15 грн (а.с. 4, 8).

Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області на адресу відповідача було направлено податкові вимоги форми "Ф" №199-13 від 02.10.2020 на суму 11532,95 грн (а.с.7).

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу в розмірі 11532,95 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755 (далі - ПК України).

Згідно пункту 177.11 статті 177 ПК України, фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерелом їх походження з України та Іноземні доходи.

Підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб-підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 16 підрозділу 10 ПК України платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та у спосіб, визначені статтею 176 ПК України (підпункт 1.2 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Пунктом 171.2 статті 171 ПК України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або : сплати (перерахування) податку до бюджету.

Відповідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму грошового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до п. 129.4 ст.129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до п. 9.1.2 п.9.1. ст.9 ПКУ - податок на доходи фізичних осіб відноситься до загальнодержавних податків.

Відповідно до розділу 10 ПКУ п. 16-1, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний подавати др контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до Кодексу ( п. 179.1. ст. 179 ПКУ).

Відповідно п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 п. 179.1 ст. 179 ПКУ - неподання декларацій про майновий стан та доходи - податкові декларацій подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п.162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПКУ) також платником податку є податковий агент (п.п.162.1.3. п. 162.1 ст. 162 ПКУ).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (п.п.1.1. підрозділу п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід ( п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПКУ) та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування ї (виплати, надання). ( п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПКУ).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (п.п. 1.2. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (абз. 1 п. 164.1 ст. 164 ПКУ).

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку і протягом звітного податкового періоду ( абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПКУ).

Дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом входить до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку (п.п. 164.2.10, п. 164.2 ст. 164 Кодексу).

Відповідно до п. 174.3. ст.174 ПКУ, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід 1 у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації.

Відповідно до п. 174.2 ПКУ, об`єкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту; (п. 174.2.2 Податкового кодексу України),

Згідно з п. 167.2. ст.167 ПКУ ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування.

В п. 1.3. підрозділу 10 розділу XX Кодексу вказано, що ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 кодексу).

Відповідно до п. 57.3 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Однак, у визначений в п. 57.3 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, податкові повідомлення-рішення в судовому порядку не оскаржено, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Пунктами 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення; якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №199-13 від 02.10.2020 року на суму 11532,95 грн.

За змістом п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової служби України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово шляхом звернення до суду.

Зважаючи на те, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом добровільно не сплачена, доказів погашення наявного податкового боргу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість позивача у сумі 11532,95 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач не надав належні, допустимі та достовірні докази відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку із відсутністю таких витрат питання щодо повернення судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 11532,95 грн, з яких: 887,15 грн - до місцевого бюджету; 10645,80 грн - до Державного бюджету України.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (РНОКПП 44057187, вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58013);

Відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя В.О. Григораш