Справа № 640/30063/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» з ринку до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» з ринку (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

2) зобов`язати відповідача невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження №65418450, на підставі п.4 ч.1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених ч.1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження боржником у виконавчому провадженні № 65418450 є ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК», код ЄДРПОУ боржника 19017842.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код 19017842 є кодом Публічного акціонерного товариства «ВІЕЙБІ БАНК», який перебуває в стані припинення, а органом управління зазначеної особи є, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Крім того, згідно пункту 4 частини 1 статті 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Висновки Окружного адміністративного суду міста Києва щодо того, що боржником за ВП № 65418450 є не ПАТ «ВіЕйБі Банк», а Уповноважена особа ФГВФО, не відповідає фактичним обставинам справи та є необгрунтованим, адже відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження боржником у виконавчому провадженні № 65418450 є ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», код ЄДРПОУ боржника 19017842.

Також зазначено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 30 листопада 2020 року № 2029 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі Банк» затверджено ліквідаційний баланс станом на 12 листопада 2020 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури. Отже, ліквідаційна процедура банку є завершеною в силу Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Шевченківському відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/3107/20 від 29 квітня 2021 року, відповідно до якого вирішено: «Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо додаткового включення вимоги ОСОБА_1 на суму 100 770,51 грн., встановленої рішенням Стрийського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року по справі №456/2431/15-ц до четвертої черги.

Стягувачем за вказаним виконавчим листом є ОСОБА_1 , боржником є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Листом від 29 вересня 2020 року №112-49-290/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про закінчення виконавчого провадження №65418450 на підставі п. 4, 19 ч. 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", у якій просив:

- протягом трьох днів, з дати отримання вказаної заяви, винести постанову про закінчення виконавчого провадження №65418450 на підставі пунктів 4 та 19 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження;

- внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про закінчення виконавчого провадження №65418450 із виключенням запису про триваюче виконавче провадження в Єдиному реєстрі боржників, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи стосовно ПАТ «ВіЕйБі Банк» ().

Дана заява обґрунтована тим, що Уповноважена особа Фонду, діючи як суб`єкт владних повноважень, використовує для реалізації покладених на неї функцій та завдань фінансовий інструмент підконтрольного банку.

Боржником у виконавчому провадженні, у відповідності до абз. 2 ч. 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», є визначена виконавчих: документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі викладеного вище, боржником у виконавчому провадженні буде саме банк, який виводиться з ринку/ліквідується.

При відкритті виконавчого провадження № 65418450, на виконання статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зазначив боржником неплатоспроможний банк ПАТ «ВіЕйБі Банк» з кодом , вказавши додатково в найменуванні юридичної особи, окрім організаційно-правової форми, ще і її орган управління - Уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», без конкретизації уповноваженої особи.

Підтвердженням того, що Уповноважена особа не є боржником у виконавчому провадженні № 65418450 є наступне:

1. Відсутня інформація у виконавчому документі та в Автоматизованій системі виконавчих проваджень про ФІО Уповноваженої особи;

2. Відсутня інформація у виконавчому документі та в Автоматизованій системі виконавчих проваджень про дату народження Уповноваженої особи;

3. Відсутня інформація у виконавчому документі та в Автоматизованій системі виконавчих проваджень про реєстраційний номер облікової картки платника податків Уповноваженої особи, проте зазначено , що належить ПАТ «ВіЕйБі Банк».

19 березня 2015 року Національним банком України прийнято постанову № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».

Оголошення про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» було опубліковано в газеті «Голос України».

Разом з означеним, станом на дату подання цієї заяви, державним виконавцем Шевченківського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) питання щодо закінчення виконавчого провадження № 65418450 не вирішено.

18 квітня 2019 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 952 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Луньо Іллі Вікторовичу з 24 квітня 2019 року. Дана інформація є публічною та міститься н офіційному сайті Фонду.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 03 вересня 2020 року № 1627 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 07 вересня 2020 року визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вирішено здійснювати Фондом безпосередньо.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, заступник директора - розпорядника Фонду Новіков Віктор Володимирович є представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» та має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності.

Відповіді на вказану заяву позивачем не отримано.

Вважаючи бездіяльність щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у силу частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Натомість, у межах виконавчого провадження боржником виступає не банк, а Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», тобто посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта необґрунтованими, враховуючи наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено в Законі України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, правомірними вважаються дії державного виконавця, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом.

Пунктом 1 частиною 1 статті 3 Закону № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1 та 2 статті 15 Закону № 1404-VІІІ cторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно ч.1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч.1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Крім того, згідно пунктів 4 та 19 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника.

При цьому приписи частин 2, 4 статті 39 Закону № 1404-VІІІ визначають, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, чи прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, визначених пунктами 4, 19 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рожкована Олександра Борисовича від 14 травня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №65418450 з примусового виконання виконавчого листа №456/3107/20, виданого 29 квітня 2021 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо додаткового включення вимоги ОСОБА_1 на суму 100 770,51 грн., встановленої рішенням Стрийського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року по справі №456/2431/15-ц до четвертої черги.

Боржником за вказаним виконавчим листом є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Таким чином, боржником у даному виконавчому провадженні є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», тобто посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (фізична особа), яка уповноважена здійснювати процедуру управління з ліквідації юридичної особи ПАТ «ВіЕйБі Банк», а не юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк».

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Отже, уповноважена особа в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник, а тому «банк» та «уповноважена особа Фонду» є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть ототожнюватись в межах виконавчого провадження як одна особа.

Таким чином, той факт, що Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «ВіЕйБі Банк», а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника у даному випадку не є підставою для закінчення виконавчого провадження у відповідності до пунктів 4 та 19 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 826/17170/16 та від 25 січня 2022 року у справі № 640/28256/21.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в межах виконавчого провадження №65418450 боржником є саме уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», а не банк, тому положення пунктів 4 та 19 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VІІІ не розповсюджуються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідації банку, натомість вказані норми підлягають застосуванню виключно у тому випадку, коли боржником за виконавчими провадженнями є саме банк, тобто юридична особа, у якого рішенням Національного банку України відкликано банківську ліцензію.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1627 від 03 вересня 2020 року з метою завершення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», делеговані Луньо І.В.

Визначені Законом повноваження під час здійснення ліквідації банку до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснюються Фондом безпосередньо.

Отже, саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб після відкликання уповноваженої особи банку перебрав на себе всі повноваження ліквідатора банку, якими до відкликання була наділена призначена Уповноважена особа Фонду.

При цьому слід зазначити, що пункт 4 частини 1 статті 39 Закону «Про виконавче провадження», на який посилається позивач, стосується банку, а не Фонду гарантування вкладів чи призначеної Фондом Уповноваженої особи.

Таким чином, виконавче провадження підлягає закриттю у разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку-боржника, а не Уповноваженої особи Фонду.

Суд враховує, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність - це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.

Зважаючи на фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність з боку державного виконавця оскаржуваної бездіяльності стосовно не прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, а тому його продовження не може розцінюватись судом як протиправна бездіяльність.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відтак, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 02 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків