Справа № 640/16668/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Київ № 640/16668/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Тойдіко Україна»
доГоловного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
провизнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тойдіко Україна» (далі також - позивач, ТОВ «Тойдіко Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі також - відповідач, Головне управління), в якому просить визнати протиправною та скасувати прийняту постанову про накладення штрафних санкцій від 11 лютого 2019 року №18.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що висновки про порушення законодавства, по суті сформульовані загальними визначеннями та загальними посиланнями, що у свою чергу дає підстави для висновку про необґрунтованість та безпідставність висновків акту перевірки та про відсутність підстав для прийняття оскаржуваної постанови.

Крім того, звертав увагу суду на той факт, що відповідачем допущені помилки при складанні акта, на підставі якого винесене оскаржувану постанову.

Більше того, позивачем усунуто порушення, яке виявлено при перевірці.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що при проведенні перевірки уповноваженими особами відповідача виявлено факт введення в обіг продукції, яка не відповідає технічному регламенту, а саме, на поставленому товарі, наявні два знаки відповідності (маркування), що є порушенням чинного законодавства, крім того, підстави звільнення від відповідальності за виявлене порушення чітко визначенні у чинному законодавстві, а позивачем не доведено жодної з таких підстав, тому до останнього правомірно застосовано покарання у вигляді штрафу.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній частково заперечив проти висновків, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В свою чергу представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, в якому останній звертав увагу суду на той факт, що представником позивача при отриманні акту свідомо не вірно зазначено дату отримання акту, а саме, зазначено 15.02.2018 року, в той же час, як перевірка проводилась у 2019 році.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі листа Держпродспоживслужби України від 11.12.2018 року № Д-15.1/19299-18, наказу Головного управління Держпродспоживсяужби в м. Києві від 08.01.2019 року № 89 та направлення на проведення перевірки від 08.01.2019 року № 61, в період з 28.01.2019 року по 29.01.2019 року, Головним управлінням у Позивача проведено позапланову невиїзну поєднану з виїзною перевірку характеристик продукції: дитяча іграшка - розумний пульт ТМ Fisher-Price, артикул DML07, дата виготовлення 02.2018р. на відповідність вимогам Технічних регламентів, дія яких розповсюджується на зазначену продукцію, Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Під час проведення позапланової перевірки характеристик продукції, зазначеної в п.1 таблиці акту перевірки, розумний пульт ТМ Fisher-Price, артикул DML07, дата виготовлення 02.2018р., що реалізується ТОВ «Тойдіко Україна» з`ясовувались питання невідповідності продукції вимогам Технічного регламенту, що розповсюджується на зазначену продукцію, а саме: на продукції (іграшці) нанесено подвійне зображення знаку відповідності технічним регламентам із зазначенням номеру органу з оцінки відповідності - 061 та без зазначення номеру органу з оцінки відповідності (дане порушення зафіксовано в акті перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області акт перевірки № 000033 від 08.05.2018р.)

ТОВ «Тойдіко Україна» в ході проведення перевірки надані наступні документи та матеріали:

Копія Декларація про відповідність з додатками № UA.TR.061.D.01898-17 терміном 06.07.2017 до 05.07.2018;

Копія Декларація про відповідність з додатками № UA.TR.061.D.02016-18 терміном 05.07.2018 до 15.07.2019;

Копія Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 23.11.2015 року №05.03.02-03/52894;

Копія Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 20.03.2019 року № 602-123-20-3/11423.

Оборотно-сальдова відомість;

Акт звірки;

Копія Накладна на повернення № Гри-000498 від 19.07.2018р;

Копія Видаткова накладна №РН-03822 від 03.05.2018р;

Супровідний лист №771 від 29.01.2019р;

За результатами перевірки Головним управлінням складено акт перевірки характеристик продукції від 28 січня 2019 року №89/02, протокол про виявлене порушення від 29 січня 2019 року №89/02 та винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 11 лютого 2019 року №83.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Таким чином, контроль за якістю і безпечністю продукції гарантується державою, а право на безпечність та якість продукції є конституційним правом людини.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (пп. 4 п. 3 Положення № 667).

Згідно із підпунктом 7 пункту 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду: проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.

За змістом пункту 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно з частиною 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року № 209, Головне управління Державної служби безпеки України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в області, в місті Києві є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Частиною третьою цього ж положення визначено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України від 02 грудня 2010 року № 2735-VI Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції (далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2735-VI неналежне застосування знака відповідності технічним регламентам - порушення правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам, встановлених законодавством; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно зі статтею 10 Закону № 2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Згідно зі статтею 23 Закону № 2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закон України Про загальну безпечність нехарчової продукції .

Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб. У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію. Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Як вбачається із частин першої та третьої статті 29 Закону № 2735-VI, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності визначені Законом України від 15 січня 2015 року № 124 - VIII Про технічні регламенти та ознаку відповідності (далі - Закон № 124 - VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 124 - VIII введення в експлуатацію - використання продукції за її призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший раз; введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування; надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; розповсюдження - надання продукції на ринку після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку; технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні адміністративні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва; Терміни користувач , ланцюг постачання продукції , постачання продукції , суспільні інтереси вживаються у значенні, наведеному в Законі України Про загальну безпечність нехарчової продукції .

Згідно зі статтею 11 Закону № 124 - VIII продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах.

Відповідно до статті 29 того ж Закону у випадках, визначених у технічних регламентах, на продукцію та/або на інші об`єкти, що зазначені в таких технічних регламентах (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт згідно з правилами та умовами нанесення зазначеного знака.

Стаття 30 Закону № 124 - VIII передбачає, що знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником. Знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише на продукцію, для якої його нанесення передбачене конкретними технічними регламентами, та не повинен наноситися на будь-яку іншу продукцію. Виробник шляхом нанесення знака відповідності технічним регламентам ним самим або його уповноваженим представником вказує на те, що він бере на себе відповідальність за відповідність продукції всім застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам. Знак відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, що засвідчує відповідність продукції застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам. Нанесення на продукцію інших маркувань, знаків або написів, які можуть вводити в оману третіх осіб щодо значення чи форми знака відповідності технічним регламентам, забороняється. Будь-яке інше маркування може бути нанесене на продукцію за умови, що це не вплине негативно на видимість, розбірливість та значення знака відповідності технічним регламентам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1184 затверджено Правила та умови нанесення знака відповідності технічним регламентам.

Згідно з приписами Правил № 1184 знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання. Знак відповідності супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган був залучений на етапі контролю виробництва, у форматі UA.TR.YYY або YYY, де: UA - умовне позначення України латинськими літерами; TR - умовне позначення, яке означає, що орган з оцінки відповідності призначено на виконання робіт з оцінки відповідності вимогам технічних регламентів; YYY - ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності. Ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності наноситься таким органом або за його вказівкою виробником чи уповноваженим представником.

Разом з тим, суд зауважує, що на час здійснення поставки іграшок був чинним Технічний регламент безпечності іграшок, затверджений постановою КМУ від 11 березня 2013 року № 515 (далі - Технічний регламент № 515), який містив вимоги щодо необхідності нанесення на продукцію найменування, торговельної марки, адреси виробника та імпортера, а також нанесення на етикетці (ярлику) або пакуванні знаку відповідності технічним регламентам.

У пункті 9 вказаного регламенту зазначено, що виробники повинні забезпечувати нанесення на іграшках найменування, типу, номера партії, серійного номера чи номера моделі або іншого елемента, що дає змогу їх ідентифікувати, а в разі, коли розмір або характер іграшки не дає змоги нанести зазначені дані на іграшку, необхідна інформація зазначається на пакуванні або в документі, що додається до іграшки.

Згідно з вимогами пункту 10 Технічного регламенту № 515 виробники зобов`язані зазначати власне найменування, зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та адресу на іграшці, а якщо це неможливо, ? на її пакуванні або в документі, що додається до іграшки.

Відповідно до вимог пункту 16 Технічного регламенту № 515 імпортери повинні вводити в обіг на ринку України лише іграшки, які відповідають вимогам, установленим цим Технічним регламентом та санітарними нормами.

Імпортери зобов`язані зазначити своє найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та адресу на іграшці, а якщо це неможливо, - на її пакуванні або в документі, що додається до іграшки (п. 18 Технічного регламенту № 515).

Пунктом 25 Технічного регламенту № 515 передбачено, що перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі зобов`язані перевірити наявність національного знака відповідності на іграшці, необхідних документів, інструкцій та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови, а також виконання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 9, 10 і 18 цього Технічного регламенту.

Згідно з вимогами пункту 49 Технічного регламенту № 515 іграшки, на які нанесено національний знак відповідності, вважаються такими, що відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Аналіз змісту вищевказаних Технічних регламентів свідчить про те, що вимоги щодо необхідності нанесення на продукцію найменування, торговельної марки, адреси виробника та імпортера, а також нанесення на етикетці (ярлику) або пакуванні знаку відповідності технічним регламентам, були і є ідентичними, тому твердження позивача щодо відповідності його продукції Технічному регламенту № 515 не може бути взято о уваги судом, оскільки ним не надано будь-яких доказів на підтвердження дотримання вимог Технічного регламенту № 515. Натомість відповідач правомірно застосував до позивача вимоги Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2018 року № 151, який діяв на момент проведення у Позивача позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 3 Технічного регламенту безпечності іграшок затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 515 національний знак відповідності - знак, що засвідчує відповідність позначеної ним іграшки вимогам, установленим технічними регламентами, які на неї поширюються.

Відповідно до пункту 44 Технічного регламенту безпечності іграшок затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 515 іграшки повинні надаватися на ринку з нанесеним в установленому порядку національним знаком відповідності.

Відповідно до пункту 45 Технічного регламенту безпечності іграшок затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 515 національний знак відповідності наноситься лише виробником або його уповноваженим представником.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» знак відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, що засвідчує відповідність продукції застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам.

Жодним нормативно-правовим актом не дозволено нанесення двох, трьох та більше нанесення знаку відповідності технічним регламентам, оскільки знак: відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, як це передбачено Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», Технічного регламенту безпечності іграшок затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 515, Правилами та умовами нанесення знака відповідності технічним регламентам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1184.

Законодавець чітко визначив, що знак відповідності технічним регламентам:

повинен бути єдиним маркуванням та супроводжуватись ідентифікаційним - номером призначеного органу з оцінки відповідності;

може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання (зазначений Позивачем додатковий знак відповідності не є знаком, що вказує на особливий ризик або використання).

інше, крім національного знака відповідності, маркування може бути нанесене на іграшку за умови, що воно не вплине негативно на видимість, розбірливість та розуміння національного знака відповідності.

Так, дозволено інше, крім національного знака відповідності, маркування, а отже знак відповідності - повинен бути єдиним маркуванням.

Отже, з урахуванням викладеного, позивач не вірно тлумачить норми законодавства, оскільки знак відповідності є єдиним маркуванням, а нанесення додаткового знаку відповідності технічним регламентам є порушенням Технічного регламенту № 515 та Правил № 1184.

Слід звернути увагу, що додатковий знак відповідності технічним регламентам взагалі нанесений позивачем з порушенням Правил №1184, а саме без супроводження ідентифікаційного номеру призначеного органу з оцінки відповідності, що впливає на негативне розуміння споживачами національного знака відповідності.

Стосовно доводів позивача про повернення позивачем введеного в обіг товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до видаткової накладної від 03.05.2018 року № РН-03822, Позивач поставив розповсюджувачу ФОП ОСОБА_1 дитячу іграшку - розумний пульт ТМ Fisher-Price, артикул DML07, яка не відповідає встановленим вимогам, зокрема, на продукції, що була об`єктом перевірки, неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам, на продукції (іграшці) нанесено подвійне зображення знаку відповідності технічним регламентам із зазначенням номеру органу з оцінки відповідності -061 та без зазначенням номеру органу з оцінки відповідності.

Варто зазначити, що відповідно до матеріалів перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області до розповсюджувача ФОП ОСОБА_1 на виконання порушень зафіксованих в акті перевірки характеристик продукції від 08.05.2018 року № 000033, прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.07.2018 року № 60, яке розповсюджувач продукції ФОП ОСОБА_1 визнав та виконав в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_1 повідомив орган ринкового нагляду про усунення порушень за результатами перевірки характеристик продукції № 000033 від 08.05.2018 р. (лист ФОП ОСОБА_1 від 23.07.2018 року № 3706/147) шляхом зняття з реалізації та відправлення постачальнику.

23.07.2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області було винесено Рішення № 97 від 23.07.2018 року, яким встановлено повне та результативне виконання ФОП ОСОБА_1 рішення від 05.07.2018 року № 60, та його скасовано.

Отже, ФОП ОСОБА_1 погодився з виявленими порушеннями, підтвердженням чого, є усунення формальної невідповідності та сплата штрафних санкцій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання несе відповідальність за порушення вимог Технічних регламентів дія яких розповсюджується на продукцію та вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відповідно до пунктів 1,2 частиною 2 статтею 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовуються штрафні санкції до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції, а пунктом 1,2,3,4 частиною 3 статтею 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовуються штрафні санкції до розповсюджувачів.

Згідно з статтею 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

вона не вводила відповідну продукцію в обіг;

з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили;

відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів;

у випадку виробника комплектуючого виробу чи складової частини продукції ризик (невідповідність) продукції встановленим вимогам виник (виникла) внаслідок конструкції готової продукції, до якої входить цей виріб чи складова частина, або інструкцій, даних такому виробнику виробником готової продукції.

Під час перевірки Головним управлінням, позивачем не надано відповідних доказів поставлення продукції розповсюджувачу без порушень вимог Технічних регламентів, а отже Головне управління дійшло до правильних висновків щодо порушення Позивачем, вимог Технічного регламенту безпечності іграшок затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 515, Правил та умов нанесення знаку відповідності технічним регламентам, затверджених постановою KM України від 30.12.2015 року №1184, а доводи викладенні позивачем в позовній заяві є безпідставними, надуманими та необґрунтованими.

Щодо тверджень Позивача, що Головним управлінням не оглядалася продукція.

Варто зазначити, що огляд продукції жодним чином не спростовує факт поставлення продукції розповсюджувачу ФОП ОСОБА_1 з порушенням вимог Технічного регламенту № 515, що зафіксовано в акті перевірки характеристик продукції від 08.05.2018 року № 000033 складеного Держпродспоживслужбою в Миколаївській області.

Позивач має довести, що він або не вводив продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, або, що поставив розповсюджувачу ФОП ОСОБА_1 без порушень, які зафіксовані і в акті перевірки характеристик продукції від 08.05.2018 року № 000033, складеного ГУ Держпродспоживслужбою в Миколаївській області.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не довів суду та не надав доказів, що продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам не з його вини або підпадає під інші пункти, які звільняють особу від відповідальності за вчинене порушення.

Також, у листі Держпродспоживслужби від 11.12.2018 року № Д-15.1/19299-18 та в оперативному сповіщенні чітко зазначено в якого розповсюджувача проводилась перевірка та які саме порушення виявлено.

Отже, з вищевикладеного можна зробити висновок, що продукція поставлена позивачем, була з порушенням норм чинного законодавства.

Також суд зазначає про безпідставність тверджень позивача про відмову відповідача взяти до уваги документи, які підтверджують відповідність вимогам безпечності та санітарно-епідеміологічної експертизи продукції, яка реалізується позивачем, оскільки в ході перевірки ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не встановлено порушень вимог Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме, що продукція, яка реалізується є небезпечною чи становить загрозу. Відповідно до проведеної перевірки встановлено порушення вимог пунктів 44, 45, 47, 51 Технічного регламенту №515, що своєю чергою є порушенням пункту 2 частини 2 статті 44 Закону № 2735-VII. Зазначеними документами, наданими позивачем, не підтверджується, а ні дотримання ним вимог перелічених вище пунктів Технічного регламенту № 515.

Водночас, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, а наведені ним доводи спростовано відповідачем. Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірності свого рішення.

У підсумку, дослідивши оскаржувані постанови, матеріали перевірки та справи, суд визнає, що відповідачем правомірно було винесено оскаржувану постанову від 11 лютого 2019 року №18 щодо застосування штрафних санкцій до позивача та дотримано вимоги частини 2 статті 2 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тойдіко Україна» залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тойдіко Україна» (, адреса: 04077, м. Київ, вул. Дніпроводська, 1);

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (, адреса: 03151, м .Київ, вул. Волинська, 12).

Повне рішення складено 28.11.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна