Справа № 620/9337/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9337/21 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

ОСОБА_4,

при секретарі судового засідання Почепі В.В.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): не прибув

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: Малай А.В.

від третьої особи: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом Керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до Комунального підприємства ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору: Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради (надалі - позивач) до Комунального підприємства ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради (надалі - відповідач 1), ОСОБА_1 (надалі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору: Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наказів в.о. начальника Комунального підприємства ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради №715 від 05.11.2019 "Про виплату премій за жовтень 2019 року"; №719 від 06.11.2019 "Про преміювання працівників підприємства"; №769 від 06.12.2019 "Про виплату премій за листопад 2019 року"; №12 від 03.01.2020 "Про виплату премій за грудень 2019 року"; №76 від 06.02.2020 "Про виплату премій за січень 2020 року"; №142 від 04.03.2020 "Про виплату премій за лютий 2020 року"; №208 від 03.04.2020 "Про виплату премій за березень 2020 року"; №266 від 05.05.2020 "Про виплату премій за квітень 2020 року"; №309 від 04.06.2020 "Про виплату премій за травень 2020 року"; №357 від 02.07.2020 "Про виплату премій за червень 2020 року"; №2 від 03.01.2020 в частині призначення ОСОБА_1 премій на загальну суму 36417,83 грн. та доплат за розширену зону обслуговування на загальну суму 47107,70 грн

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради збитків, завданих корупційним правопорушенням у сумі 83525,53 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що за правилами, зокрема, статті 23 Закон України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", Кодексу адміністративного судочинства України прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, якщо наявне порушення або загроза порушення інтересів держави. Наявність підстав для самостійного представництва інтересів держави прокурор Чернігівської окружної прокуратури обґрунтував тим, що на даний час Чернігівська міська рада не вживає заходи щодо стягнення збитків, завданих державі, керівником КП "ЧТУ", який протиправно виніс спірні накази про преміювання на суму 85525,53 грн і, як наслідок, такими діями завдав шкоди державі. Вважає, що оскільки посада керівника КП "ЧТУ" відноситься до посад публічної служби, то даний спір має бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року провадження у справі № 620/9337/21 закрито.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивача зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що за ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. Корупція становить серйозну загрозу верховенству права, підриває основи демократії, нівелює соціальну справедливість, перешкоджає економічному розвитку та загрожує належному виконанню державою своїх зобов`язань щодо поваги, захисту, сприяння та виконання прав людини, що знайшло своє відображення у Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, яка набрала чинності для України з 01.01.2010, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідачем 2 подано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом першої інстанції правомірно закрито провадження у даній справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що майно Комунального підприємства ''Чернігівське тролейбусне управління'' є власністю територіальної громади міста Чернігова.

В судовому засіданні представник відповідача 2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач, відповідач 1 та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Так, положеннями ч. 1 ст. 309 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку з перебування члена колегії ОСОБА_4 у відпустці (на лікарняному) продовжено строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції на розумний термін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Розпорядженням Чернігівської міської ради від 22.10.2019 № 297 ркп, виконання обов`язків начальника підприємства КП ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради покладено на ОСОБА_2

30.06.2020 між Чернігівською міською радою та ОСОБА_2 укладено контракт № 309 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника комунального підприємства ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради на термін з 01.07.2020 по 11.01.2021 (т. 2 а.с. 77).

30.06.2020 розпорядженням Чернігівської міської ради №172-ркп, ОСОБА_1 призначено начальником комунального підприємства ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради на термін з 01.07.2020 по 11.01.2021 (т. 2 а.с. 87).

Під час виконання обов`язків, ОСОБА_1 видані накази: від 03.01.2020 № 2 "Про доплату ОСОБА_1 ", від 06.11.2019 № 419 "Про преміювання працівників підприємства", від 02.07.2020 № 257 "Про виплату премії за червень 2020", від 04.06.2020 № 309 "Про виплату премії за травень 2020", від 03.04.2020 № 208 "Про виплату премії за березень 2020", від 04.03.2020 №142 "Про виплату премії за лютий 2020", від 06.02.2020 №76 "Про виплату премії за січень 2020", від 03.01.2020 №82 "Про виплату премії за грудень 2019", від 06.12.2019 №769 "Про виплату премії за листопад 2019", від 05.11.2019 №715 "Про виплату премії за жовтень 2019" (т. 2 а.с. 93-102).

У період з 03.11.2020 по 28.11.2020 Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проведено ревізію щодо фінансово-господарської діяльності КП ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради за результатами якої сформована вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 15.03.2021 № 262505-14/1216-2021, яка направлена КП "ЧТУ", та якою, зокрема у пункті 11, вимагалось забезпечити відшкодування на користь КП "ЧТУ", відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України, понесених витрат на виплату в.о. начальнику підприємства ОСОБА_1 премії та доплату за розширену зону обслуговування та єдиного соціального внеску, внаслідок нарахування та виплати премії та доплати всупереч законодавства на загальну суму 101901,14 грн, в т.ч. доплата та премія в сумі 83525,53 грн та ЄСВ-18375,61 гривень (2 а.с. 110).

Порушення, вказані у даному пункті вимоги, КП "ЧТУ" не усунуті.

Вважаючи, що власником КП "ЧТУ" є територіальна громада Чернігова, а ОСОБА_1 є посадовою особою органу місцевого самоврядування, а саме Чернігівської міської ради, яка не виконує вимоги органу фінансового контролю, прокурор звернувся до суду в інтересах держави з даним позовом.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом, у визначених законом випадках. Водночас, адміністративний суд, завдання якого полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, розглядаючи справи щодо таких рішень, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати обставини, які підлягають оцінці за правилами цивільного судочинства. В контексті конкретних обставин та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалося між його суб`єктами, суд дійшов висновку, що оскільки прокурор заявив позов в інтересах держави - Чернігівської міської ради, а оскаржувані рішення пов`язані із трудової діяльністю особи, яка не відноситься до публічної служби, позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства згідно правил підсудності, що виключає можливість вирішення даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Як вбачається зі змісту КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі № 826/24892/15 дається тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У розумінні пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори та визначена частиною 1 статті 19 КАС України. У той же час, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У той же час, при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, цивільних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Закон України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 р. № 280/97- ВР (надалі - Закон № 280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

За приписами статті 1 Закону № 280/97-ВР посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

За приписами статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до статті 17 Закону № 280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (надалі Закон - № 2493-ІІІ) встановлено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

За нормами статті 62 Господарського кодексу України визначено, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності.

За приписами статті 63 Господарського кодексу України серед видів та організаційних форм підприємств залежно від форм власності, передбачених законом, які можуть діяти в Україні визначено комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді.

У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону.

Особливості управління підприємствами окремих видів (організаційних форм підприємств) встановлюються цим Кодексом та законами про такі підприємства.

При цьому положеннями статті 42 Закону № 280/97-ВР голова міської ради, серед іншого вирішує інші питання, в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до частини 3 статті 8 Господарського кодексу України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2.1.Статуту КП ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 07.02.2018 № 63 (надалі - Статут), власником підприємства є територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради (далі - Власник). Підприємство знаходиться у підпорядкуванні управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради (код ЄДРІ 24840845) (т. 1 а.с. 187-196).

За приписами пунктів 3.1, 3.2, 3.3 Статуту , підприємство є юридичною особою з дня його державної реєстрації і здійснює свою діяльність на засадах господарської самостійності і госпрозрахунку (). Підприємство веде самостійний баланс, має поточний та інші рахунки в установах банку, печатку та штамп зі своїм найменуванням. Підприємство здійснює свою діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту.

Згідно пункту 4.1.Статуту майно підприємства є власністю територіальної громади м. Чернігова і закріплене за Підприємством на правах повного господарського відання.

Відповідно до статті 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство (до яких належить і КП "ЧТУ") - утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Частина 3 статті 21 Кодексу законів про працю України визначає, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Отже, комунальні підприємства, що діють на основі комунальної власності територіальної громади, не є суб`єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України, а діяльність керівника комунального підприємства, з яким укладено особливу форму трудового договору (контракт), не належить до публічної служби, визначеної цим Кодексом.

Судом першої інстанції звернуто увагу, що статтею 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу. Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги. Про складення Присяги робиться запис у трудовій книжці із зазначенням дати складення Присяги ( т. 1 а.с. 199).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 , яка наявна в матеріалах справи вбачається, що в ній не міститься запис про прийняття останнім присяги ( т.1 а.с.199).

Отже, спори, які виникають з приводу діяльності керівника комунального підприємства, установи чи організації, не належать до юрисдикції адміністративних судів.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2020 між Чернігівською міською радою та ОСОБА_1 укладено контракт № 309 про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника КП ''Чернігівське тролейбусне управління'' Чернігівської міської ради на термін з 01.07.2020 по 11.01.2021.

Умовами пунктів 1, 2 Контракту визначено, що керівник зобов`язується здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а роботодавець зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. На підставі контракту виникають трудові відносини між керівником підприємства та роботодавцем (т. 2 а.с. 77).

Вищенаведені обставини свідчать про те, що в розумінні статті 140 Конституції України та наведених приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», КП "ЧТУ", предметом діяльності якого є: перевезення пасажирів; профілактичне обслуговування електротранспорту, середній капітальний ремонт рухомого складу, контактно-кабельних мереж, тягових підстанцій; надання послуг юридичним та фізичним особам з ремонту автотранспорту; надання автотранспортних послуг фізичним та юридичним особам; розміщення реклами на тролейбусах та опорах контактної мережі; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; інші види діяльності, не заборонені чинним законодавством України, що відповідають цілям та напрямкам його діяльності п.2.2 Статуту , - не є органом місцевого самоврядування, а ОСОБА_3 - не є особою, яка прийнята на публічну службу чи яка обіймає посаду в органах місцевого самоврядування відповідно до Закону України" Про службу в органах місцевого самоврядування".

З аналізу матеріалів справи вбачається, що відносини, які виникли між Чернігівською міською радою та ОСОБА_3 - є трудовими.

В той же час, видання відповідного акту головою органу місцевого самоврядування (розпорядження) про призначення на посаду керівника комунального підприємства не змінює правової природи цих відносин, і, будучи пов`язаним із реалізацією господарської компетенції органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого входить відповідне комунальне підприємство, в частині спірного питання, - вказаний спір не віднесено до справ адміністративної юрисдикції.

З огляду на зазначене, дані правовідносини не містять спеціального суб`єктного складу публічно-правового спору, так само як не містять і спеціальних підстав їх виникнення, пов`язаних зі здійсненням публічно-владних управлінських функцій.

Отже, відповідачі у цих правовідносинах виступають не як суб`єкти владних повноважень, а як суб`єкти, до сфери управління якого входить підприємство, та керівник у трудових відносинах.

Враховуючи наведене, застосування частини п`ятої статті 21 КАС України також є безпідставною.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом, у визначених законом випадках.

Водночас, адміністративний суд, завдання якого полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, розглядаючи справи щодо таких рішень, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати обставини, які підлягають оцінці за правилами цивільного судочинства.

З аналізу матеріалів справи та норм права колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поданий на розгляд суду позов Керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а відтак наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою, частиною другою статті 172-7 КУпАП України, не є обов`язковою для суду, оскільки, предметом спору в даній справі є оскарження наказів КП "ЧТУ" та стягнення з керівника цього підприємства певних сум у трудових відносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан

Повний текст постанови складено 29 листопада 2022 року.