Справа № 560/12681/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05 квітня 2022 року по день фактичного розрахунку включно;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) зробити розрахунок, нарахувати та сплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної платні з 05 квітня 2022 року по день фактичного розрахунку;

Відповідно до підпунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України.

Так, відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд зазначає, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Проте позивачем не вказано, що він просить визнати дії, рішення чи бездіяльність відповідача протиправними. Однак позовній вимозі про зобов`язання вчинити дії має передувати вимога про визнання протиправними дій, рішення або бездіяльності відповідача, тобто позовна вимога сформована без врахування положень КАС України.

У прохальній частині позовної заяви (перша вимога) позивач просить нарахувати і виплатити грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 з 05 квітня 2022 року по день фактичного розрахунку включно.

Отже, з такої вимоги слідує, що позивач з 05.04.2022 взагалі не отримував грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168.

Водночас, у позовній заяві позивач вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 не здійснюється нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі. Також на підтвердження отримання коштів позивач сам же додає банківську виписку.

Отже, позивач не вказує, яка саме складова (складові) грошового забезпечення не виплачується згідно вимог законодавства.

Також позивач не зазначає конкретний період, за який він просить нарахувати та виплатити грошове забезпечення, що робить такі вимоги неконкретизованими. Наведене унеможливлює чітко ідентифікувати, якого саме періоду стосуються заявлені позовні вимоги, що, в свою чергу, свідчить про абстрактність та невизначеність цих позовних вимог.

Отже, позивачу необхідно вказати конкретний період, за який він просить нарахувати та виплатити грошове забезпечення.

Також позивач вказує, що безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Однак жодних доказів на підтвердження таких доводів не надає.

Також зазначає, що перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 , однак на підтвердження цього доказів не надає.

Крім цього, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частина друга статті 122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Стаття 233 Кодексу законів про працю України врегульовує питання строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Так, відповідно до частин першої та другої даної норми (в редакції станом на дату подання позовної заяви до суду) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

При цьому суд зауважує, що до 19.07.2022 положеннями ст. 233 КЗпП було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Однак з 19.07.2022 відповідно до Закону України №2352-ІХ від 01.07.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" з КЗпП виключено положення, які надавали право на звернення до суду з позовом про порушення законодавства про оплату праці без обмеження строком.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.

Таким чином, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивачеві слід надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

1. нової редакції позовної заяви, у якій зазначити :

- позовні вимоги відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, вказавши, які дії, рішення чи бездіяльність відповідача позивач просить визнати протиправними;

- яка саме складова (складові) грошового забезпечення не виплачується згідно вимог законодавства;

- конкретний період, за який позивач просить нарахувати та виплатити грошове забезпечення.

2. доказів на підтвердження того, що позивач:

- з 05.04.2022 безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 ;

3. заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності його пропуску.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.А. Божук