Справа № 420/15524/21
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 грудня 2022 року

м. Київ

справа №420/15524/21

адміністративне провадження №К/990/28452/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №420/15524/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо неврахування грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів при нарахуванні та виплаті йому вихідної допомоги при звільненні з військової служби за 8 календарних років у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу при звільненні з військової служби за 8 календарних років у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів при нарахуванні та виплаті йому компенсації за невикористані відпуски у кількості 228 діб;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані відпуски у кількості 228 діб з урахуванням грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування коефіцієнту кратності, передбаченого п. 3 розділу XXXІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 № 260, при нарахуванні та виплаті йому компенсації за невикористані відпуски у кількості 228 діб;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані відпуски у кількості 228 діб з урахуванням коефіцієнту кратності, передбаченого п. 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 №260, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення повного розрахунку позивача при звільненні з військової служби у день звільнення;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні з військової служби в розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до вимог статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, починаючи з 10 вересня 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів при нарахуванні та виплаті позивачу вихідної допомоги при звільненні з військової служби за 8 календарних років у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсації за невикористані відпустки. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу, вихідну допомогу при звільненні з військової служби за 8 календарних років у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсацію за невикористані відпустки з урахуванням грошової винагороди за участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористанні відпуски у кількості 228 діб з урахуванням коефіцієнту кратності, передбаченого пунктом 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260, з урахуванням раніше виплачених сум - скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов - задоволено частково. Зобов`язано відповідача повторно розглянути звернення позивача щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористанні відпуски у кількості 228 діб з урахуванням коефіцієнту кратності, передбаченого пунктом 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням про наявність одного з випадків визначених підпунктами "а-г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт; оригіналу документу про сплату судового збору.

14 листопада 2022 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла уточнена касаційна скарга на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №420/15524/21.

Також, 14 листопада 2022 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків та надано платіжне доручення від 04 листопада 2022 року № 738 про сплату судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Згідно з Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, вказані кошти зараховані на казначейський рахунок 07 листопада 2022 року.

Таким чином, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в спосіб, установлений ухвалою Верховного Суду.

Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 420/15524/21 є оскарження рішення суду апеляційної інстанції перелік якого визначений у пункті 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що не було ураховано висновки Верховного Суду щодо застосування абзаців 1, 2 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, пунктів 1-3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, викладені у постанові від 30 червня 2022 року у справі № 420/2803/21.

Крім того, скаржник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника, а також суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково (п.п. «а», «в», «г» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України).

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, приходить до висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Одночасно із касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в обґрунтування якого вказує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. З 24 лютого 2022 року то теперішній час Донецька область у тому числі і м.Краматорськ піддається значним руйнуванням з боку країни агресора, у зв`язку з чим, особовий склад Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил був вимушений передислокуватись до інших регіонів України, з метою збереження життя та здоров`я працівників. Зауважує, що з початку війни відповідач тричі змінював своє місцезнаходження, що підтверджується наказами керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 25 лютого 2022 року № 13, від 12 березня 2022 року № 17, від 01 червня 2022 року № 24. Враховуючи вищевикладене просить поновити строк на касаційне оскарження.

Вирішуючи клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження суд виходить з наступного.

Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин такого пропуску та наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 329 КАС України для його поновлення.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Поновити Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №420/15524/21.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №420/15524/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу №420/15524/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду