Справа № 520/24563/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 р. Справа № 520/24563/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, по справі № 520/24563/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив: визнати протиправною бездіяльність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 - пенсію, основний розмір пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення за вислугу років, відповідно до нової довідки № ФХ-111285 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень постанови КМ України № 704, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), з урахуванням 86% основного розміру пенсії за вислугу років, 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року, визначеного станом на 01.03.2018 року без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити невідкладно виплату ОСОБА_1 - недоплаченої частини основного розміру пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року, визначеного станом на 01.03.2018 року, з урахуванням основного розміру пенсії 86% за вислугу років однією сумою з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії разом з першою нарахованою та виплаченою пенсією з нарахуванням компенсації втрати частини доходу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області невідкладно перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 - пенсію, основний розмір пенсії у розмірі за вислугу років 86% грошового забезпечення, відповідно до нової довідки № ФХ-111285 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень постанови КМ України № 704, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), з урахуванням 86% основного розміру пенсії за вислугу років, 100% суми підвищення пенсії з 01.04.2019 року, визначеного станом на 01.03.2018 року без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити невідкладно виплату ОСОБА_1 - недоплаченої частини основного розміру пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року, визначеного станом на 01.03.2018 року, з урахуванням основного розміру пенсії 86% за вислугу років однією сумою з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії разом з першою нарахованою та виплаченою пенсією з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року, визначеного станом на 01.03.2018 року, однією сумою.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 року, визначеного станом на 01.03.2018 року, однією сумою.

Визнано протиправною бездіяльність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсію відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111285 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, основний розмір пенсії 86% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсію відповідно до нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111285 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, основний розмір пенсії 86% грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у редакції, наведеній у апеляційній скарзі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції належним чином не розглянув вимогу про виплату його пенсії без обмеження її максимального розміру. Доводи щодо інших вимог, в задоволенні яких відмовлено в оскаржуваному рішенні відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційну скаргу належить частково задовольнити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

З 01.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 та постанови КМУ №103 від 21.02.18 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

ІНФОРМАЦІЯ_2 складено оновлену довідку № ФХ-111285 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 20.09.2021 на звернення позивача повідомлено, що провести перерахунок пенсії позивачу на підстав довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ-111285 від 23.07.2021, немає підстав.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсії на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-111285 від 23.07.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, основний розмір пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019, визначеного станом на 01.03.2018, однією сумою.

Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх передчасності.

При цьому, позовним вимогам щодо виплати перерахованої пенсії позивача без обмеження максимального розміру пенсії оцінка судом першої інстанції не надана.

Зі змісту апеляційної скарги позивача встановлено, що фактично останній не згоден із рішенням Харківського окружного адміністративного суду 26.01.2022 в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 - пенсію без обмеження її максимального розміру пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру пенсії. Доводів в іншій частині позовних вимог апеляційна скарга позивача не містить.

Отже, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 308 КАС України у цьому випадку апеляційному перегляду підлягає рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог щодо обмеження розміру пенсії позивача.

Щодо перерахунку та виплатити пенсії, виходячи із розміру без застосування максимального розміру, встановленого ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (із змінами та доповненнями) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній з 01.01.2016)максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно пункту 2 резолютивної частини Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, вищезазначене рішення Конституційного Суду України набрало чинності з дня ухвалення, тобто 20.12.2016.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIIІ, внесено зміни у частину сьому статті 43 Закону №2262-XII, зокрема у частині сьомій статті 43 слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України №1774-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Наведене свідчить, що Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII норми частини сьомої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Крім того, згідно з висновками мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 (пункт 7) Конституційний Суд України зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 10.09.2021 по справі № 300/633/19, від 24.09.2021 по справі № 370/2610/17.

Так, ст. 2 Закону № 3668-VI встановлено обмеження пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом № 3668-VI (пп. 8 п. 6 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення") також були внесені зміни до ст. 43 Закону №2262-XII, якими обмежено пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Положення ст. 2 Закону № 3668-VI та пп. 8 п. 6 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI за буквальним відтворенням та правовим регулюванням є тотожними.

Рішенням Конституційного Суду від 20.12.2016 №7-рп/2016 було визнано неконституційними положення ст. 43 Закону №2262-XII в редакції, яка була запроваджена Законом № 3668-VI, а отже зазначене не дає підстави для висновку про можливість застосування до спірних правовідносин норми ст. 2 Закону № 3668-VI, оскільки тотожна норма цього закону була визнана неконституційною.

Таким чином, протягом 2018 року та по теперішній час стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, у зв`язку з чим відсутні підстави для обмеження пенсії позивачу максимальним розміром.

Одночасно колегія суддів зазначає, що пенсія особі перераховується та визначається без будь-яких обмежень, а обмеження розміру пенсії відбувається при її виплаті у разі перевищення її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача у цій частині.

Разом з цим, на підставі викладеного вище, колегія суддів вважає наявними підстави підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати перераховану пенсію позивача з 05.03.2019 та з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача.

Одночасно колегія суддів зауважує, що викладення резолютивної частини судового рішення суду апеляційної інстанції залежить від результатів апеляційного перегляду справи у частині, що оскаржується позивачем, а не від волевиявлення позивача, тому відсутні підстави для викладення резолютивної частини цієї постанови у тій редакції, яку навів позивач у своїй апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в оскаржуваній частині з прийняттям нової постанови у цій частині про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 по справі № 520/24563/21 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виплату перерахованої пенсії позивача з 05.03.2019 та з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 у цій частині задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати перераховану пенсію позивача з 05.03.2019 та з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру.

В задоволенні інших позовних вимог у цій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий