Справа № 540/2267/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 р.м. ОдесаСправа № 540/2267/19

Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

19.09.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

29.10.2019 року ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не поновлення пенсії;

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладене у листах відповідача від 30.07.2019 року та 15.08.2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести поновлення виплати пенсії позивачу з 07.10.2009 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області витребувати архівну пенсійну справу ОСОБА_1 .

Скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлених листами від 30.07.2019 року та 15.08.2019 року про відмову у поновлені пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії за віком від 21.06.2019 року та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задоволено частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року скасовано в частині скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлених листами від 30.07.2019 та 15.08.2019 про відмову у поновлені пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладене у листах відповідача від 30.07.2019 року та 15.08.2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.08.2019 року №3 про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині вказаних вимог відмовлено.

В інших частинах судове рішення залишено без змін.

07.09.2022 року представник ОСОБА_1 Меламед Вадим подав до Одеського окружного адміністративного суду (з урахуванням розпорядження Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22 щодо зміни територіальної підсудності Херсонського окружного адміністративного суду) заяву, в якій просив:

встановити судовий контроль за виконанням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року в адміністративній справі №540/2267/19;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати у десятиденний строк Одеському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року в адміністративній справі №540/2267/19.

Вказані вимоги обґрунтовані фактичним невиконанням протягом тривалого часу судового рішення, яке набрало законної сили у цій справі, в частині обов`язку територіального органу пенсійного фонду щодо одержання архівних матеріалів пенсійної справи з подальшим вирішенням питання про поновлення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відповідною заявою ОСОБА_1 .

Акцентуючи увагу на наявності об`єктивних та підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишатиметься не виконаним, заявник наполягає на застосуванні приписів ст. 382 КАС України та встановленні суб`єкту владних повноважень строку для подання звіту щодо виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Проаналізувавши положення ч. 6 ст. 246, ст. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

Інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві, а встановлення суб`єкту владних повноважень обов`язку подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Врахувавши обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, першочергове забезпечення виконання рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», а також право суду на застосування заходів контролю у виключних випадках і не встановлення підстав для цього, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви та відсутності правових обставин для її задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм процесуального права, неповному з`ясуванні обставин справи, представник ОСОБА_1 Меламед Вадим подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про встановлення судового контролю щодо виконання рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням 129-1 Конституції України, ст.ст. 370, 382 КАС України і помилково не враховано, що встановлення судового контролю має спеціальну мету та полягає у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення, яке набрало законної сили, та відновленні порушених прав позивача.

Зазначає, що наведені положення адміністративного процесуального законодавства не містять строкових обмежень щодо застосування заходів судового контролю в порядку ст. 382 КАС України, у тому числі застережень щодо встановлення суб`єкту владних обов`язку подати звіт про виконання рішення виключно під час прийняття відповідного судового рішення.

Звертаючи особливу увагу на тому, що покладений на відповідача судовим рішенням, яке набрало законної сили у цій справі, обов`язок не є фактично виконаним суб`єктом владних повноважень, а також не відновленні до цього часу порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звертався до суду, апелянт вказує на наявність об`єктивних та правових підстав для вжиття заходів судового контролю в адміністративній справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, згідно яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення щодо обов`язковості судових рішень містять норми ст. 370 КАС України.

Апеляційний суд враховує, що вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги у цій справі, суд виходив, зокрема, з:

протиправності бездіяльності територіального органу пенсійного фонду щодо витребування пенсійної справи позивача, оскільки за поновленням виплати пенсії останній звернувся із документами, які давали відповідачу вирішити питання про витребування пенсійних матеріалів, проте вказаного службового обов`язку ним не виконано.

Як свідчать обставини справи, на виконання судового рішення в адміністративній справі №540/2267/19 Головним управлінням Пенсійного фонду в Херсонській області 01.04.2020 року здійснено запит за №2100-0201-10/11523 до Пенсійного фонду російської федерації щодо витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Про вчинення таких дій територіальний орган пенсійного фонду повідомив представнику позивача у листі від 10.04.2020 року за №2100-0301-8/24649.

Також, листом від 25.06.2020 року за №2100-0301-8/24649 територіальне управління органу пенсійного фонду представнику позивача на його окрему заяву повідомило про неможливість вирішення питання про поновлення пенсії у зв`язку із не надходженням на попередній запит витребуваної пенсійної справи заявника.

Про аналогічні обставини щодо неможливості вирішити питання стосовно поновлення виплати пенсії територіальним управлінням органу пенсійного фонду представнику позивача на його окремі заяви повідомлялось у листах від 12.08.2020 року №2100-0322-8/32529, від 28.08.2020 року №2100-0301-8/35403.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частинами 2, 3 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно із ч. 7 цієї статті сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Таким чином, вказаними положеннями КАС України регламентовано право суду зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, а саме невиконання рішення суду.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних та підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишається невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, має враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналізуючи повідомлені представником позивача обставини та представлені докази, колегія суддів встановила, що на виконання судового рішення, яке набрало законної сили у цій справі, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області витребувано архівну пенсійну справу ОСОБА_1 .

Наведене відповідає покладеному судовим рішенням обов`язку територіального органу пенсійного фонду.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, тривалість одержання витребуваних матеріалів не свідчить про наявність об`єктивних та підтверджених належними доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним.

У зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне погодитись із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень ст. 382 КАС України та встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Одночасно, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Як вже зазначалось, застосування судового контролю згідно ст. 382 КАС України є правом суду та не залежить від волевиявлення особи, яка звернулась за судовим захистом.

При цьому, є обґрунтованими доводи апелянта про те, що приписи наведеної норми не містять застережень щодо процесуальної можливості суду встановити судовий контроль під час вирішення спору по суті чи після ухвалення судового рішення.

Часових обмежень такого права суду вказана норма адміністративного процесуального права не передбачає, чим підтверджується неправильність висновку суду та обґрунтованість доводів апелянта у відповідній частині.

З огляду на викладене, оскільки висновки суду про відмову у задоволенні заяви представника позивача є правильними, але висновок щодо права суду на встановлення судового контролю лише під час ухвалення відповідного судового рішення не відповідає нормам процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає зміні в мотивувальній частині.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло