Справа № 440/10672/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 р.Справа № 440/10672/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Головко А.Б., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 13.12.2021 року у справі № 440/10672/21

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.08.2021 року №5, та №.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі № 440/10672/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 25.08.2021 року № 5 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 5100,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі № 440/10672/21скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка посилається на те, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки перевірка, за наслідками якої їх було ухвалено, була проведена на підставі наказу відповідача, прийнятого без додержання вимог ст. 80 ПК України щодо наявності хоча б однієї з підстав для проведення перевірки, визначених пунктами 80.2.1 80.2.7 цієї статті, та її зазначення у наказі.

Також вважає, що оскільки фактична перевірка була проведена за минулий період часу, то вона носить характер документальної, а тому також не може вважатися законною.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі № 440/10672/21скасувати в частині задоволення позову, та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що за результатами проведеної перевірки, контролюючим органом було встановлено порушення вимог законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також щодо державного регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, у зв`язку із чим, відповідачем було обґрунтовано прийнято спірні податкові повідомлення-рішення про застосування до позивачки штрафних (фінансових) санкцій.

Також зазначено, що фактичною підставою для проведення перевірки стало отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, контроль за якими покладено на органи державної податкової служби, а саме службової записки №5957/16-31-07-05-09 від 28.07.2021 року, що може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстава для проведення фактичної перевірки.

Представник позивачки у судовому засіданні на задоволенні вимог апеляційної скарги наполягав, апеляційну скаргу відповідача просив залишити без задоволення.

Представник ГУ ДПС у Полтавській області у судовому засіданні на задоволенні апеляційної скарги наполягав, у задоволенні вимог апеляційної скарги позивачки просив відмовити.

Заслухавши представників апелянтів, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 26.01.2016 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснено запис 2 024529 (а.с.12).

28 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесено наказ № 1742-П «Про проведення фактичної перевірки» згідно якого, з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, наказано провести з 29.07.2021 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к. НОМЕР_1 ) за місцем фактичного провадження діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2018 року по дату закінчення перевірки (а.с. 13).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт фактичної перевірки № 6016/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 06.08.2021 року, за висновками якого встановлено порушення:

- пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - не забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій, а саме, при продажу пачки сигарет «Стронг Армійські» за ціною 32,00 грн. та пляшки вина ігристого напівсолодкого «Маренго» міст. 0,75 л. за ціною 109,00 грн. чек РРО на суму 141, 00 грн. не видавався;

- пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - ведення режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЕЗЕД для підакцизних товарів), саме при продажу 26.04.2021 року двох пачок сигарет «Стронг Армійські» за ціною 32,00 грн. за пачку на суму 64,00 грн. (чек № 37677 від 26.04.2021 року) згідно електронних копій розрахункових документів, що передаються по дротових або бездротових каналах зв`язку до контролюючого органу, невірно зазначеній код згідно з УКТЕЗЕД (вірний код );

- частини 12 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»: 4 пляшки шампанського білого напівсолодкого «Ореанда» міст. 0,75 л за ціною 89,00 грн. (чек № 36818 від 30.01.2021 року, № 36933 від 09.02.2021 року, № 36991 від 15.02.2021 року, № 38345 від 16.06.2021 року; пляшка шампанського білого напівсолодкого «Вілла Крим» міст. 0,75 л за ціною 92,40 грн. (чек № 36875 від 04.02.2021 року); 3 пляшки шампанського білого солодкого «Ореанда Асті» міст. 0,75 л за ціною 89,00 грн. (чек № 36999 від 16.02.2021 року, № 37475 від 07.04.2021 року, № 38420 від 21.06.2021 року); 3 пляшки шампанського білого солодкого «Азнаурі» міст. 0,75 л за ціною 89,00 грн. (чек № 37117 від 27.02.2021 року, № 38441 від 24.06.2021 року, № 38443 від 24.06.2021 року); пляшка шампанського білого напівсолодкого «Французький бульвар» міст. 0,75 л за ціною 97,20 грн. (чек № 37358 від 26.03.2021 року); 2 пляшки шампанського білого напівсолодкого «Маренго» міст. 0,75 л (чек № 37518 від 10.04.2021 року, № 38479 від 26.06.2021 року); 4 пляшки шампанського білого солодкого «Маренго» міст. 0,75 л за ціною 89,00 грн. (чеки № 38313 від 14.06.2021 року, № 38699 від 15.07.2021 року, № 38708 від 16.07.2021 року, № 38717 від 17.07.2021 року).

На підставі вищевказаного акта перевірки № 6016/16/31/РРО/ від 06.08.2021 року, відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 25.08.2021 року:

- №5 згідно із яким, за порушення пунктів 1, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та п. 1.7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР до позивачки застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5114,10 грн.

- №, згідно із яким, за порушення частини 12 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абз. 18 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР до позивачки застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000,00 грн.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом, ураховуючи наявну інформацію, було правомірно призначено фактичну перевірку позивачки у зв`язку із реалізацією контролюючим органом покладених на нього функцій у сфері обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2021 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 10000,00 грн. суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Визнаючи протиправним та скасовуючи податкове повідомлення - рішення від 25.08.2021 року № 5 про застосування штрафних санкцій у сумі 5114,10 грн. в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 5100,00 грн., суд першої інстанції виходив з обґрунтованості застосування до позивачки штрафних санкцій в розмірі 14,10 грн. за вчинення порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, та з недоведеності вчинення позивачкою порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (у редакції, чинній на час спірних відносин; далі - так само) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

У відповідності до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Колегія суддів зазначає, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Аналогічний правовий висновок був наведений Верховним Судом у постановах від 12.08.2021 року у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 року у справі №812/1112/16, від 05.11.2018 року у справі №803/988/17, від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, від 20.03.2018 року у справі №820/4766/17.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Водночас, у постановах від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 17.12.2020 року у справі №520/12028/18, від 11.06.2019 року у справі №1440/2045/18 Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення.

Постанови Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 17.12.2020 року у справі №520/12028/18, від 11.06.2019 року у справі №1440/2045/18 не є такими, що суперечать позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 12.08.2021 року у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 року у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 року у справі №812/1112/16, від 05.11.2018 року у справі №803/988/17, від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, від 20.03.2018 року у справі №820/4766/17. У вказаних постановах уточнено і розширено підхід щодо застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а.

Колегія суддів наголошує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі (висновки Верховного Суду у постанові від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а).

З огляду на вищезазначене, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги відповідача про доведеність правомірності призначення фактичної перевірки позивачки з огляду на наявність у податкового органу службової записки №5957/16-31-07-05-09 від 28.07.2021 року щодо можливих порушень вимог законодавства, контроль за якими покладено на органи державної податкової служби, та у зв`язку із реалізацією контролюючим органом покладених на нього функцій у сфері обігу алкогольних напоїв, оскільки окрім посилання на норму, що регулює питання призначення перевірки, необхідним є зазначення у наказі і конкретних фактичних підстав її призначення, а саме однієї з підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства - конкретизувати останню, чого відповідачем вчинено не було.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Полтавській області.

Так, колегія суддів зазначає, що за правилами абзацу третього пункту 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, як зокрема копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються зокрема мета та підстави для проведення перевірки.

У даному випадку, як вбачається зі змісту наказу Головного управління ДПС у Полтавській області № 1742-П від 28.07.2021 року «Про проведення фактичної перевірки» перевірка призначена з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Підставами проведення перевірки зазначено: підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункт 75.1 статті 75, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункт 82.3 статті 82 Податкового кодексу України.

Таким чином, у вищевказаному наказі відповідача про проведення фактичної перевірки № 1742-П від 28.07.2021 року відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що у контексті спірних відносин, Головним управлінням ДПС у Полтавській області не було дотримано вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, у відповідності до якого, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та зазначення у наказі про проведення перевірки підстав для проведення перевірки.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про правомірність призначення та проведення податковим органом фактичної перевірки позивачки, є помилковим.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 року у справі №826/17123/18, зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, зазначив також, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судом обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Верховий Суд зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Таким чином, з огляду на протиправність призначення та проведення вищевказаної перевірки позивачки, ухвалені за її наслідками податкові повідомлення-рішення від 25.08.2021 року №5, та № є протиправними, та такими, що підлягають скасуванню.

У свою чергу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, , 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року у справі № 440/10672/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 25.08.2021 року №5, та №.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 01.12.2022 року