Справа № 360/1133/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року справа №360/1133/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 360/1133/22 (головуючий суддя І інстанції Тихонов І.В.), складеного в повному обсязі 08 серпня 2022 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивача Пересадько Вадима Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області від 07.11.2019 № 75 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за сп. № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Луганській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2019 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за сп. № 1 відповідно до чинного законодавства України, щодо пенсійного забезпечення та здійснити нарахування і виплату пенсії починаючи з 31.10.2019.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 07.11.2019 № 75 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні, а саме: зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 03.08.1990 по 17.11.1997, та з 21.11.1997 по 12.03.1999. В задоволенні решті вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 360/1133/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача мають бути надані уточнюючі довідки щодо характеру роботи, підтвердження пільгового характеру роботи має відбуватись за результатами атестації робочого місця.

Вважає, що строк звернення до суду пропущений позивачем.

Сторони в судове зсідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/1133/22, однак листом від 28.09.2022 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа знаходиться в приміщенні суду у м. Сєвєродонецьк, де ведуться бойові дії. Також повідомлено, що всі документи, які надійшли у паперовому вигляді скановано та експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий Свердловським МВ УМВС України в Луганській області 20.02.2001, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 24.09.2019 №934-.

31.10.2019 позивач звернувся до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 разом з пакетом необхідних документів.

Рішенням від 07.11.2019 №75 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 за заявою від 31.10.2019, оскільки трудова книжка ОСОБА_1 не містить відомостей, що визначають (підтверджують) право на пенсію на пільгових умовах, крім того позивачем не було надано уточнюючих довідок, виданих підприємством у відповідності до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, а тому до пільгового стажу відповідачем не враховано періоди з 03.08.1990 по 17.11.1997, з 21.11.1997 по 12.03.1999. При цьому за наданими документами загальний стаж роботи ОСОБА_1 , складає 26 років 4 місяці 4 дні, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах, який враховано за даними наявними в реєстрі страхових осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування 4 роки 6 місяців, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з недосягненням особою пенсійного віку.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують його право на призначення пенсії на пільгових умовах, відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша).

Відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судами встановлено, що відповідно трудової книжки, 03.08.1990 року позивач прийнятий учнем проходчика IV розряду з повним робочим днем під землею до орендного підприємства ШПУ № 10 тресту «Свердловскшахтострой». 20.09.1990 року переведений прохідником V розряду з повним робочим днем під землею в орендному підприємстві ШПУ № 10 тресту «Свердловскшахтострой». У тому ж році орендне підприємство ШПУ № 10 тресту «Свердловскшахтострой» передано в підпорядкування комбіната «Луганськшахтострой». 26.06.1995 року по результатам атестації робочих місць по умовам труда підтверджено право на пенсію за віком по списку № 1. 10.02.1997 року переведений гірничим майстром з повним робочим днем під землею. 17.11.1997 року звільнений з комбіната «Луганськшахтострой». 21.11.1997 року прийнятий підземним помічником начальника дільниці з повним робочим днем під землею до шахти «Гуковська». 12.03.1999 року звільнений з шахти «Гуковска», у зв`язку зі спливом строку трудового договору за п. 2 ст. 29 КЗпП.

Записи за вказані періоди роботи засвідчено відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не має, записи проведені у відповідності до вимог Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1, 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Враховуючи наявність в трудовій книжці повної інформації щодо характеру роботи позивача, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача.

Щодо посилання відповідачів на відсутність даних про проведення атестації робочого місцяі, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як вже зазначалось судом, згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Суд звертає увагу, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, в матеріалах справи наявне посвідчення проходчика № 386 від 20.09.1990; диплом № НОМЕР_3 від 20.06.1996 про те, що ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію гірничий інженер за спеціальністю «підземні розкопки родовищ корисних копалин»; наказ № 669-К від 21.11.1997 р, про прийняття ОСОБА_1 , на роботу по трудовому контракту з 21.11.1997 підз. помічником начальника дільниці, шахта «Гуковська» та звільнення ОСОБА_1 помічника начальника дільниці, шахта «Гуковська» з 12.03.1999 (наказ № 160-К від 15.03.1999; особова карточка ОСОБА_1 ; архівна довідка про перейменування організації (шахти); архівна довідка про заробітну платню за період з 21.11.1997 по 12.03.1999; архівна довідка з описом спусків та підйомів за період з 1990 по 1997 від 21.08.2019 № 4136; архівна довідка від 21.08.2019 № 4137 про надання відпусток та нарахування заробітної плати; архівна довідка № 4137 від 21.08.2019 про те, що ОСОБА_1 , в орендному підприємстві ШБУ № 10 треста «Свердловскшахтострой» на роботу з неповним робочим днем не переводився; архівна довідка № 4139 від 21.08.2019 про нарахування заробітної плати в орендному підприємстві ШПУ № 10 треста «Свердловскшахтострой» за період роботи з 1995 по 1997; архівна довідка № 4140 від 21.08.2019 про нарахування заробітної плати в орендному підприємстві ШБУ № 10 треста «Свердловскшахтострой» за період роботи з серпня 1990 по 1994; наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 , в орендне підприємство ШБУ № 10 треста «Свердловскшахтострой» від .03.08.1990 № 72к; наказ про переведення ОСОБА_1 , від 20.09.1990 № 108к; накази про заміщення від 18.07.1994 № 108к, від 05.12.1995 № 297к, від 18.12.1995, від 16.07.1996 № 114к, 08.01.1997, від 10.02.1997; наказ від 17.11.1997 по звільнення ОСОБА_1 ; особова карточка; історична довідка № 4151 від 21.08.2019; наказ про підсумки атестації від 26.06.1995; протокол атестації робочих місць; лист Управління праці та зайнятості населення Луганської обласної державної адміністрації № 6-9/05-245 від березня 2000 р.

Відтак, з метою повного захисту порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності зарахування періодів роботи позивача з 03.08.1990 по 17.11.1997, та з 21.11.1997 по 12.03.1999 до пільгового стажу позивача за списком №1.

Враховуючи вищевикладене, правильним є висновок суду першої інстанції, що рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 07.11.2019 № 75 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та таким, що не відповідає критеріям визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 03.08.1990 по 17.11.1997, та з 21.11.1997 по 12.03.1999.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги щодо пропущення строку звернення є необґрунтованими, при цьому, такі строки поновлено судом першої інстанції з об`єктивних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі № 360/1133/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць