Справа № 640/6452/22
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року м. Київ № 640/6452/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Київській області
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )(далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) (далі-відповідач/ГУ НПУ у Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право па призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 30.07.2014 по 26.12.2014, з 27.12.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 27.10.2017 - у загальній кількості 06 років 05 місяців 24 дні в пільговому обчисленні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.04.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не було зараховано до його календарної вислуги років та стажу служби в поліції вислугу років 06 років 05 місяці 24 днів в пільговому обчисленні. Так, відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, позивач має право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу, яка сформована за періоди з 30.07.2014 по 26.12.2014, з 27.12.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 27.10.2017 з розрахунку 1 місяць служби за 3 місяці служби.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування зазначає, що до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи в пільговому обчисленні і цей стаж також враховується при призначення пенсії, але для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімальної визначеному Законом розмірі, до якої зарахування стажу роботи в пільговому обчисленні Законом не передбачено. Поряд з цим, відповідач звертає увагу, що статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію" зарахування до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періодів проходження служби на пільгових умовах не передбачено.Таким чином, на думку відповідача, правові підстави для зарахування до календарної вислугу років, яка дає право на призначення пенсії, встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, пільгової вислуги років відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_2 виданого 25 вересня 2015 року Головним управлінням МВС України у Луганській області.

Відповідно до довідки Головного управління МВС України в Луганській області від 22.11.2017 року №А-10656 позивач у період з 30.07.2014 року по 26.12.2014 року, з 27.12.2014 року по 07.11.2015 року, з 07.11.2015 по 27.10.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції: на території Луганської області.

У лютому 2022 року позивач звернувся з рапортом до начальника ГУНП в Київській області з проханням зарахувати до його календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні яка становить 06 років 05 місяці 24 дні.

Листом від 22.02.2022 року №425/109/12 Головне управління Національної поліції України у Київській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, пільгової вислуги років, оскільки вказане не передбачено ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи вказані дії протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону.

Згідно пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а саме, відповідно до частини першої, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме, до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Отже, із аналізу зазначених норм вбачається, що Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені умови призначення пенсії за вислугою років (стаття 12) та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (стаття 17).

Відповідно до статті 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України постановою від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі по тексту - Порядок №393).

Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Так, відповідно до пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується час проходження служби на пільгових умовах, зокрема, один місяць служби за три місяці - час проходження служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац сьомий підпункту "а")

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 листопада 2007 року №431 затверджений Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби (далі по тексту - Перелік №431).

Згідно із пунктом 2 Переліку №431 до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті: посади, зокрема, оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого, в особливо важливих справах, заступника начальника відділу, начальника відділу.

Абзацом третім пункту 1 Порядку №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 12 цього Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Як вбачається із розрахунку вислуги років позивач займав посаду:

01.03.2004 - 20.06.2004 - курсант Маріупольського училища професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області (наказ по УПППМ УМВС України в Донецькій області № 47 від 01.03.2004);

20.06.2004 - 09.11.2004 - інспектор ДПС взводу ДПС Луганського окремого батальйону ДПС ДАІ при УДАІ УМВС України в Луганській області (наказ УДАІ УМВС України в Луганській області № 133 о/с від 23.06.2004);

09.11.2004 - 29.07.2005 - інспектор з бойової та службової підготовки групи но роботі з персоналом Луганського окремого батальйону ДПС ДАІ при УДАІ УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 279 о/с від 09.11.2004);

29.07.2005 - 03.06.2006 - старший інспектор дорожньо-патрульної служби 2-го окремого Луганського взводу дорожньо-патрульної служби при Луганському міському управлінні УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 354 о/с від 01.09.2005);

03.06.2006 - 10.10.2007 - заступник командира взводу дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби для обслуговування м. Луганськ, м. Алчевськ, м. Лисичанськ, м. Сєверодонецьк при управлінні Державної автоінспекції УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 198 о/с від 04.07.2006);

10.10.2007 - 30.12.2008 - старший державто-інспектор відділення автомобільно-технічної інспекції відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Луганськ та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 409 о/с від 10.10.2007);

30.12.2008 - 20.02.2009 - заступник командира взводу ДПС роти ДПС батальйону ДПС відділу ДАІ з обслуговування районів м. Луганська та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) ГУМВС України в Луганській області (наказ ГУМВС України в Луганській області № 498 о/с від 30.12.2008);

20.02.2009 - 18.07.2009 - старший інспектор відділення оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання відділу Державтоінспекції з обслуговування районів міста Луганська та автомобільно- технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) ГУМВС України в Луганській області (наказ ГУМВС України в Луганській області № 71 о/с від 20.02.2009);

18.07.2009 - 25.04.2010 - заступник командира взводу ДПС відділу Державтоінспекції з обслуговування районів міста Луганська та автомобільно- технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) ГУМВС України в Луганській області (наказ ГУМВС України в Луганській області № 328 о/с від 21.07.2009);

25.04.2010 - 01.10.2010 - заступник командира взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування районів м. Луганськ та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 239 о/с від 25.05.2010);

01.10.2010 - 01.10,2011 - заступник командира взводу ДПС батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування районів м. Луганськ та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 410 о/с від 12.10.2010);

01.10.2011 - 08.02.2012 - заступник командира взводу №2 роти дорожньо-патрульної служби, підпорядкованої Луганському міському управлінню УМВС України в Луганській області (наказ УМВС України в Луганській області № 344 о/с від 30.09.2011);

08.02.2012 - 30.01.2013 - заступник командира взводу №2 роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Луганському міському управлінню ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 59 о/с дск від 08.02.2012);

30.01.2013 - 19.06.2013 - начальник сектору автомобільно-технічної інспекції відділу Державної автомобільної інспекції Луганського міського управління ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 31 о/с від 30.01.2013);

19.06.2013 - 11,07.2013 - начальник сектору автомобільно-технічної інспекції відділу Державної автомобільної інспекції Луганського міського управління ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 207 о/с дек від 25.06.2013);

11.07.2013 - 01.04.2014 - заступник командира взводу №2 роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Луганському міському управлінню ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 270 о/с від 11.07.2013);

01.04.2014 - 14.04.2014 - заступник командира взводу №2 роти дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Луганськ ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 86 о/с дск від 02.04.2014);

14.04.2014 - 24.12.2014 - начальник сектору автомобільно-технічної інспекції відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Луганськ ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 97 о/с від 14.04.2014);

24.12.2014 - 06.11.2015 - командир батальйону Д1ІС ДАІ ГУМВС України у Луганській області (наказ ГУМВС України у Луганській області № 453 о/с від 31.12.2014);

06.11.2015 - згідно з п. 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до положення Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити у запас Збройних сил за п. 64 "з" (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) (наказ ГУМВС України в Луганській області № 399 о/с від 06.11.2015);

07.11.2015 - 28.01.2016 - командир батальйону дорожньо-патрульної служби, підпорядкованого ГУНП в Луганській області (наказ ГУНП в Луганській області № 11 о/с від 07.11.2015);

28.01.2016 - 19.04.2017 - заступник начальника відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Луганській області (наказ ГУНП в Луганській області № 38 о/с від 28.01.2016);

19.04.2017 - 22.09.2017 - заступник начальника відділу забезпечення безпеки дорожнього руху управління превентивної діяльності ГУНП в Луганській області (наказ ГУПП в Луганській області № 266 о/с від 19.04.2017);

22.09.2017 - 27.10.2017 - старший інспектор відділу організації спеціальних заходів в зоні проведення АТО управління превентивної діяльності ГУНП в Луганській області (наказ ГУПП в Луганській області № 672 о/с від 22.09.2017);

27.10.2017 - 12.02.2018 - начальник сектору реагування патрульної поліції № 2 Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області (наказ ГУНИ в Одеській області № 1742 о/с від 13.11.2017);

12.02.2018 - 26.02.2021 - начальник сектору реагування патрульної поліції № 4 Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області (наказ ГУНП в Київській області № 127 о/с від 02.03.2018);

26.02.2021 - дотепер - старший інспектор відділу реагування патрульної поліції Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області (наказ ГУНП в Київській області № 63 о/с від 26.02.2021).

Крім цього, з 30.07.2014 по 26.12.2014, з 27.12.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 27.10.2017 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції па території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 26.12.2014 № 111, від 20.08.2015 № 232, від 17.11.2015 № 321, від 07.12.2015 № 341 та від 10.11.2017 № 319 дск.

Отже, на думку суду, обґрунтованими є вимоги позивача щодо зарахування до календарної вислуги років вислугу років на пільгових умовах сформовану за періоди з 30.07.2014 року по 26.12.2014 року, з 27.12.2014 року по 07.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 27.10.2017 року - у загальній кількості 06 років 05 місяці 24 днів відповідно до Порядку №393.

Крім того, суд зазначає, що вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

При цьому Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і положенням цього Закону не суперечить.

Як було зазначено вище, статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертої статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 171 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18.

При цьому, у вказаній постанові з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі №161/4876/17, від 15 серпня 2019 року у справі №281/459/17, від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо визнання протиправною відмову відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивачу до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 30.07.2014 року по 26.12.2014 року, з 27.12.2014 року по 07.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 27.10.2017 року - у загальній кількості 06 років 05 місяців 24 днів в пільговому обчисленні.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право па призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 30.07.2014 року по 26.12.2014 року, з 27.12.2014 року по 07.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 27.10.2017 року - у загальній кількості 06 років 05 місяців 24 дні в пільговому обчисленні.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко