Справа № 200/16145/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року справа №200/16145/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 200/16145/21 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії по втраті годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію, у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 25 травня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначила, що звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом з одного виду пенсії на інший - на пенсію по втраті годувальника.

Відповідач відмовив у переході на пенсію по втраті годувальника, оскільки право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника має дружина, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Відмова є протиправною, оскільки судовим рішенням встановлено факт проживання позивача та ОСОБА_2 до його смерті однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.05.2021 № 78 про відмову в переході ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію, у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25 травня 2021 року.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги .

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням ПФУ в Сумській області, яким 28.05.2021 прийнято рішення № 78 про відмову позивачу в перерахунку пенсії по втраті годувальника.

Суд першої інстанції не звернув уваги на приписи Закону № 1058, Порядку № 22-1, Сімейного Кодексу України, відповідно до яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема, дружині, а проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Отже, якщо шлюб не зареєстрований, то і права на пенсію по втраті годувальника позивач не має.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.5/.

5 березня 1971 року Білозерською міською радою м. Добропілля зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), актовий запис № 27.

Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 лютого 1995 року по справі № 2-164 розірвано шлюб, зареєстрований 5 березня 1971 року Білозерською міською радою м. Добропілля між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 27 /а.с.9/.

Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано актовий запис 24 лютого 1995 року за № 54 про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.7/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 25 серпня 2010 року зареєстровано смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року по справі № 626/3534/20 встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_2 , більше десяти років до смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10-11/.

25 травня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву № 2691 про перехід на пенсію по втраті годувальника до ГУ ПФУ в Донецькій області /а.с.38-39/.

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань передана до Головного управління ПФУ в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 78 від 28.05.2021 позивачу відмовлено в переході на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника має дружина, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі /а.с.53/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.07.2021 № 0500-1511-8/42183 позивача повідомлено, що норми права у сфері пенсійного забезпечення, не передбачають права на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника дружини (чоловіка), які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У зв`язку із чим позивачу відмовлено у переході на інший вид пенсії /а.с.13/.

Листом Департаменту Пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 30.08.2021 № 25623-25154/Б-03/8-2800 повідомлено, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивачем надані документи, зокрема, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12.03.2021, яким встановлено лише факт спільного проживання та копію свідоцтва про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, підстав для призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника немає /а.с.14-15/.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що судовим рішенням встановлено факт проживання позивача та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому в силу вимог закону № 1058 позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження родинних зв`язків (факту одруження та перебування у шлюбі) з ОСОБА_2 , що обумовлює протиправність відмови пенсійного органу в переході позивачу на пенсію по втраті годувальника.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади й механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку та виплати пенсії, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника).

На підставі частини другої статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини першої статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності (…)

Частиною другою статті 36 Закону № 1058 встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років (…)

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

На підставі частини третьої статті 36 Закону № 1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зміст вищезазначених норм Закону № 1058 свідчить, що перелік непрацездатних членів сім`ї, яким може бути призначена пенсія у зв`язку із втратою годувальника, є поосібним і вичерпним.

Норми не містять правил, згідно з якими до непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками) визначення поняття сім`ї, як-от спільне проживання і ведення господарства, спільний побут, набуття характерних взаємних прав та обов`язків.

Вжиті у Законі № 1058-IV поняття «чоловік» та «дружина» визначають одного з подружжя.

Відповідно до частини першої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 36 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно частини другої статті 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Верховний Суд України в постанові від 10.03.2015 року у справі № 21-615а14 , вирішуючи питання про усунення розбіжностей у правозастосуванні норм ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дійшов наступного висновку:

«У розумінні пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 1058-IV право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка та чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали однією сім`єю без шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, і після смерті того з них, хто за життя утримував другого, той, хто залишився жити, не набуває права на призначення йому пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану».

Зазначену правову позицію Верховного Суду України застосовано Верховним Судом в постанові 19 березня 2021 року у справі 1840/2940/18, при розгляді подібних правовідносин.

На час розгляду справи судом апеляційної інстанції позиція щодо застосування норм ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до спірних правовідносин не змінилася.

Оскільки позивач, хоч і проживала спільно з ОСОБА_2 до його смерті, однак у зареєстрованому шлюбі з ним на час його смерті не перебувала, статус члена його сім`ї не мала, а тому пенсійний орган правомірно прийняв рішення про відмову позивачу в переході на пенсію по втраті годувальника.

Посилання позивача на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року по справі № 626/3534/20 є безпідставним оскільки встановлення цим рішенням факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу до смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 може впливати на виникнення та припинення окремих цивільних прав та обов`язків, однак не створює підстав для набуття позивачем статусу непрацездатного члена сім`ї померлого годувальника, який був на його утриманні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що суд першої інстанції, скасовуючи рішення № 78 від 28.05.2021, яким позивачу відмовлено в переході на пенсію по втраті годувальника, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, не залучив цей пенсійний орган до участі у справі.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

На підставі пункту 4 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, тому апеляційна скарга відлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Як визначено пунктами 3 та 8 частини шостої статі 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 200/16145/21 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року у справі № 200/16145/21 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 30 листопада 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2022 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв