Справа № 753/6827/22
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6827/22
провадження № 2-а/753/192/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.06.2022 серії ЕАР № 5518951 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Позов обґрунтована наступним. З офіційного платіжно-інформаційного сервісу «Штрафи UA» ОСОБА_1 дізнався про наявність штрафу за порушення ним Правил дорожнього руху в розмірі 340 грн. за порушення п. 34 ПДР України - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, а саме керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Г. Маківки, 19, Сколе Сколівського району Львівської області, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що 23.06.2022 він дійсно перебував у вищевказаному місці на вищевказаному автомобілі та був зупинений працівниками патрульної поліції у Львівській області за порушення ним ПДР України, останній заперечував проти звинувачень працівників патрульної поліції. Після розмови і з`ясування усіх обставин руху автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , працівники патрульної поліції сказали йому, що він може їхати далі і побажали щасливої дороги. Жодної постанови у присутності ОСОБА_1 працівники патрульної поліції не виносили, для підпису йому не надавали і копії не вручали. Відтак, у зв`язку з наявністю в мобільному додатку «Штрафи UA» інформації про необхідність сплати ОСОБА_1 штрафу за порушення п. 34 ПДР України, є очевидним факт розгляду працівниками патрульної поліції адміністративної справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і винесення незаконної постанови в адміністративній справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Відповідачем направлено лише копію оскаржуваної постанови, яка долучена до матеріалів справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що на офіційному платіжно-інформаційному сервісі «Штрафи UA» МВС України міститься інформація про порушення ОСОБА_1 п. 34 ПДР України за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг під час керуванням автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Г. Маківки, 19, Сколе Сколівського району Львівської області, де він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. За даним правопорушенням постановою серії ЕАР № 5518951 від 23.06.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України встановлено відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Разом з тим, будь-яких належних і допустимих доказів, які б слугували підтвердженням того, що позивач перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху, відповідачем суду не надано.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, відповідачем до суду не надано, суд, на підставі наявних доказів, дійшов висновку, що факт порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 122 КпАП України не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАР № 5518951 від 23.06.2022 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 122 КпАП України, стст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 5518951 від 23.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.