Справа № 556/2312/22
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/2312/22
Номер провадження 2-а/556/32/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді - Котик Л.О.,

при секретарі - Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про оскарження дій поліцейського - капрала поліції роти №1 батальйону №2 в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної про оскарження дій поліцейського - капрала поліції роти №1 батальйону №2 в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.10.2022, поліцейським - капралом поліції роти №1 батальйону №2 ввідділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДППвинесено постанову, серії ЕАР № 6068643, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання вимоги дорожнього знаку 2.2 - проїзд без зупинки заборонено у поєднанні із дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія» та здійснила проїзд не зупинившись перед дорожньою розміткою, тобто за порушення п. 8.5.1 ПДР України.

Позивачка зазначає, що такого порушення правил дорожнього руху не вчиняла, зупинялася перед дорожньою розміткою, докази її провини відсутні, а тому дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказаний позов надійшов до суду 04 листопада 2022 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11.11.2022, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження.

29.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вважають, що постанова, серії ЕАР № 6068643, яка винесена поліцейським роти з обслуговування міста Ковель управління патрульної поліції у Волинській області ДПП капралом поліції Миронюк Б.І. є законною та прийнятою з дотриманням вимог чинного законодавства та на підставі належних доказів. Також у відзиві зазначено, що твердження позивача про те, що вона здійснила зупинку згідно вимог ПДР є помилковим, оскільки відповідно до вищевказаних норм ПДР, вона повинна була зупинитися на вимогу знаку 2.2 безпосередньо перед розміткою 1.12, а не перед знаком, для того, щоб впевнитись в безпеці руху при повороті направо на перехресті. До відзиву долучено диск з відеозаписами з місця вчинення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просять розглянути справу у відсутності їх представника, по наявних матеріалах справи.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.10.2022 поліцейським - капралом поліції роти №1 батальйону №2 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДППвинесено Постанову про накладенняадміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6068643. Згідно даної Постанови, 24.10.2022, о 09 год. 12 хв., на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, на 382 км 400 м, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, марки «MAZDA 5» державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 - проїзд без зупинки заборонено у поєднанні із дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія» та здійснила проїзд не зупинившись перед дорожньою розміткою, чим порушила п. 8.5.1 ПДР України, за що її було приягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

На оглянутому диску з відеозаписом з місця вчинення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначені два фрагменти з бодікамери ДМ4252, а саме: фрагмет із роз`ясненнями прав позивачці; фрагмент вручення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та один фрегмент з реєстратора Kciomi, де міститься неповне відео повільного руху автомобіля, марки «MAZDA 5» державний номерний знак НОМЕР_1 , біля дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія». Відео розпочинається з того, що автомобіль, марки «MAZDA 5» державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться поруч дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» із включеним лівим поворотом. З даного фрагменту відео не можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не зупинила автомобіль перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія».

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, настає у випадку Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжкам.

Відповідно до п. 8,4, п. 33.2 Правил дорожнього руху, до знаків пріорітету відноситься знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23, п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.

Положеннями ст. 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється безпосередньо органами Національної поліції, зокрема, це справи передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За положеннями ст.ст. 249 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, справа №337/3816/16-а, суд під час розгляду справи, зокрема щодо правомірності рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинен перевірити чи були вчинені позивачем відповідні дії, що стали підставою для прийняття такого рішення, та чи є підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності є важливою складовою дотримання прав особи, яка притягається до відповідальності, а тому також має бути оцінена судом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, відповідно ч. 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 73 КАС України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже зі змісту ст. 251 КУпАП України та ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Згідно положення ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачка факт не дотримання нею вимог дорожнього знаку 2.2 - проїзд без зупинки заборонений, проєднаний з дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія»- не визнає, надає у позовній заяві пояснення, що 24.10.2022 вона рухалася автодорогою М07 Київ-Ковель-Ягодин. Близько о 09 год. 12 хв., під`їхавши до перехрестя доріг, ОСОБА_1 , де стояв дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено, зупинилася біля дорожнього знаку, потім під"їхавши до дорожньої розмітки 1.12 (стоп лінія), зупинилася перед дорожньою розміткою. Після цього, увімкнула покажчик правого повороту, переконавшись, що на автодорозі на яку остання виїжджала не рухаються транспортні засоби, щоб в разі необхідності їх пропустити, почала рух та плавно розпочала виконувати маневр - поворот праворуч. Однак в подальшому була зупинена працівником патрульної поліції.

У свою чергу відповідач надав суду диск із відео файлами за № № 1, №IMG 1886, Photo_2022-11-17_17-4959.

Так, слід зазначити, із відеофайлу № вбачається, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені КУпАП.

У відеофайлі № 1 зафіксовано вручення копії постанови ОСОБА_1 .

Як зазначено у відеофайлі №IMG 1886, записаному на іншому засобі відеореєстрації, де зображено проїзд автомобілів повз стаціонарний пост поліції. Відео розпочинається з того, що автомобіль, марки «MAZDA 5» державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться поруч дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» із включеним лівим поворотом. При цьому, суд звертає увагу на те, що з даного фрагменту відео не можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не зупинила автомобіль перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія».

На відеофайлі Photo_2022-11-17_17-4959, розміщено фото - частину автомобіля, марки «MAZDA 5» , де розміщений державний номерний знак НОМЕР_1 , та аналогічне відео, що розміщене на відеофайлі №IMG 1886.

Відтак, на наданих відповідачем відео записах відсутні відеокадри, які б зафіксували невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 2.2 чи дорожньої розмітки 1.12 під час керування транспортним засобом, марки «MAZDA 5», державний номерний знак НОМЕР_1 та спростували твердження останньої про те, що нею було дотримано Правил дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" , передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача проведений без дотримання законодавчих вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Обов`язок доказування вини у справах про адміністративне правопорушення та доведення правомірності прийнятого рішення покладено на відповідача. Однак доказів правомірності прийнятої постанови відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, відсутність достатніх доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, обґрунтування вини сформовано на доказах, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за встановленої відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цієї ж підстави справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі не доведення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд скасовує оскаржувану постанову у справі про вчинення адміністративного правопорушення та закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 420,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про оскарження дій поліцейського капрала поліції роти №1 батальйону №2 в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.10.2022, серії ЕАР №6068643, винесену поліцейським роти з обслуговування міста Ковель управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Миронюком Б.О.,відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати. Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП:за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Володимирецький районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.15.5) розділу У111 Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Залізнична,15, Волинська область.