Справа № 300/4454/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення без руху зустрічного позову
"02" грудня 2022 р. справа № 300/4454/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.10.2021, рішення про застосування штрафних санкцій від 05.10.2021 і вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.2021, -
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа №300/4454/22 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - позивач) до ОСОБА_1 (надалі по тексту також - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення податкового боргу в загальній сумі 49 564,11 гривень.
28.11.2022 ОСОБА_1 , як фізичною особою-підприємцем (надалі по тексту також - ФОП ОСОБА_1 ), подано зустрічний позов до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.10.2021 за №007085/0714, №007086/0714, №007088/0714, №007092/0714, №007093/0714, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.10.2021 за №007091/0714, а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.2021 за №007090/0714.
Частиною 1 статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України визначено (надалі по тексту також КАС України), що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з положеннями пунктів 4, 5 та 8 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Крім того, частиною 2 статті 177 КАС України визначено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відтак зустрічний позов і первинний позов мають бути "взаємопов`язані і щонайменше виникати із одних правовідносин".
Проте, відповідач в зустрічному позові, крім податкових повідомлень-рішень від 05.10.2021 за №007085/0714, №007086/0714, №007088/0714, №007092/0714, №007093/0714, які, поряд з іншим, є юридичною підставою для стягнення податкового боргу (в загальному обсязі вимог на 49 564,11 гривень), оскаржує ще рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.10.2021 за №007091/0714 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.2021 за №007090/0714, зобов`язання по яких не є предметом стягнення у справі №300/4454/22.
З`ясовуючи відповідність зустрічного позову вимогам, визначених в КАС України, необхідно також вказати, що за змістом частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судові витрати за приписами частин 1 та 2 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 4 коментованого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 коментованого Закону за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як визначено приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2022 становить 2 481,00 гривень.
Із змісту вимог зустрічного позову слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить прийняти рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.10.2021 за №007085/0714, №007086/0714, №007088/0714, №007092/0714, №007093/0714, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.10.2021 за №007091/0714, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.2021 за №007090/0714.
Вказані заявлені ФОП ОСОБА_1 вимоги слід вважати позовними вимогами майнового характеру.
Із урахуванням положень підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за подання зустрічного адміністративного позову в розмірі 992,40 гривень (ціна позову із розрахунку за 5 податкових повідомлень-рішень від 05.10.2021 за №007085/0714, №007086/0714, №007088/0714, №007092/0714, №007093/0714 (2 438,33 + 29 259,99 + 1 020,00 + 1 360,00 + 9 740,34 = 43 818,66) 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Втім у матеріалах зустрічного позову відсутня квитанція про сплату ФОП ОСОБА_1 судового збору в сумі 992,40 гривень.
Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Також, пунктам 5 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 6 статті 161 КАС України, встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Жодної мотивації чи обґрунтування дотримання строків звернення до суду ФОП ОСОБА_1 не зазначила, будь-які докази про поважність причин пропуску відповідного строку не подала.
Так, згідно із частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому суд звертає увагу, що в силу вимог статті 122 КАС України при визначенні початку перебігу строку звернення до суду законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Тобто для визначення факту пропуску строку звернення до суду важливими є як об`єктивні (дата порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) фактори.
Разом з тим, частиною 4 статті 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
В силу вимог частини 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 58 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас, якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України слідує, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.
Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 сформував правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Відтак, для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, суддя зазначає, що під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В зв`язку із вищенаведеним, у випадку досудового вирішення спору, тобто оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, встановлюється місячний строк звернення до суду, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.
Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ФОП ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.10.2021 за №007085/0714, №007086/0714, №007088/0714, №007092/0714, №007093/0714.
З матеріалів зустрічного позову вбачається, що ФОП ОСОБА_1 подала 16.11.2021 до Державної податкової служби України скаргу в адміністративному порядку, яку рішенням від 22.02.2022 за №3406/6/99-00-06-01-04-06 залишено без задоволення.
Враховуючи наведене, відповідачу також необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали ФОП ОСОБА_1 звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого приписами пункт 56.19 статті 56 ПК України, виходячи з положень частини 3 статті 122 КАС України. При цьому, слід навести належні доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження даних доводів.
Згідно пунктів 2, 4 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частини 5 статті 160, частин 3, 6 статті 161 України.
Відповідно до частини 2 статті 178 КАС України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частиною 5 статті 160, частинами 3, 6 статті 161 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 171, частиною 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.10.2021, рішення про застосування штрафних санкцій від 05.10.2021 і вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.2021, - залишити без руху.
2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частиною 5 статті 160, частинами 3, 6 статті 161, частиною 2 статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України:
2.1. Приведення у відповідність адміністративного позову шляхом подання зустрічного позову, зазначивши:
- юридичні підстави (обґрунтування) оскарження рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.10.2021 за №007091/0714 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.10.2021 за №007090/0714, зобов`язання по яких не мають місце стягнення у справі №300/4454/22.
2.2. Необхідно надати (долучити) до позовної заяви:
- платіжне доручення (квитанцію) про сплату судового збору в розмірі 992,40 гривень;
- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням місячного строку оскарження податкових повідомлень-рішень від 05.10.2021 за №007085/0714, №007086/0714, №007088/0714, №007092/0714, №007093/0714, який встановлений пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, а також навести належні доводи на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку, представивши докази на підтвердження таких доводів.
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Чуприна О.В.