Справа № 260/2886/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/2886/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Буря О.О.

представника відповідача - не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі - позивач, податковий орган), звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 104 333,05 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначав, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 104333,05 грн., який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 75443,26 грн. в тому числі пені у розмірі 1553,62 грн.; з військового збору в розмірі 3277,47 грн. та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) у розмірі 25612,32 грн. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу добровільно не сплачена, позивач просить стягнути дану заборгованість.

В подальшому, 22 жовтня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд винести судове рішення, яким стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 78720,73 грн., у зв`язку з тим, що проведено погашення грошових зобов`язань по ПДВ у розмірі 25612,32 грн.

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 4 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року, позов задовольнив, стягнув з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу у розмірі 78 720,73 грн.

Постановою Верховного Суду від 10 серпня 2021 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі № 260/2886/20 було скасовано, а справу № 260/2886/20 направлено на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду 16.08.2021р., згідно супровідного листа від 11.08.2021 року.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 року справу було розподілено судді Луцовичу М.М.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року (головуючий суддя Луцович М.М.) справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу призначити до судового розгляду.

02.08.2022 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач вказує, що станом на 13.10.2020 року за відповідачем рахувався податковий борг у розмірі 78720,73 грн. Відповідач подав до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи (для підприємця або особи, яка припинила підприємницьку діяльність протягом звітного року) № від 18.02.2022 року термін сплати 18.02.2022 року, відповідно до якої відповідач зменшив самостійно визначену суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 27108,27 грн. (34560,00-7451,73), залишок несплаченої суми склав 66437,91 грн. (27108,27+4019,04 + 35310,60) та по платежу військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування відповідачем зменшено на суму 2942,55 грн., залишок склав у розмірі 334,92 грн. Крім того, у зв`язку із поданням податкової декларації № від 18.02.2022 в інтегрованій картці платника по платежу 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» 18.02.2022 року зменшено борг по пені нарахованої у минулих роках у розмірі 1553,62 грн. З огляду на зазначене в інтегрованих картках відповідача відбулися зміни, що в свою чергу зменшило розмір позовних вимог та станом на 26.07.2022 року за відповідачем рахується податковий борг (в межах предмету позову) у розмірі 66772,83 грн.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача, згідно якого той заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що податковим органом не було своєчасно здійснено заходів щодо списання безнадійного податкового боргу. Відповідач зазначав, що з аналізу інтегрованої картки платника за 2017 рік видно, ним було здійснено оплату у розмірі 43200 грн. згідно платіжного доручення №497 від 17.02.2017 в рахунок 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування». Кошти були направлені на погашення податкової декларації про майновий стан та доходи № від 08.02.2017 року (самостійно визначені зобов`язання у розмірі 43200 грн.). Однак, зазначені кошти були зараховані не в погашення зобов`язань за податковою декларацією № від 08.02.2017, а були протиправно спрямовані на погашення пені. Зазначено, що відповідна пеня була нарахована на борг минулих років, а саме на податкове повідомлення-рішення за №000167/1751 від 04.11.2010. Відповідач вказував, що суми грошових зобов`язань, які були донараховані за податковим повідомленням-рішенням за №000167/1751 від 04.11.2010 року станом на 2017 рік мали бути визнані як безнадійним податковим боргом та мали б підлягати списанню. Також, відповідачем вказано на те, що 31.01.2018 було здійснено передчасну сплату у розмірі 34560 грн в рахунок майбутніх самостійно визначених зобов`язань за податковою декларацією № від 26.01.2018. Однак, відповідні кошти були направлені в рахунок погашення податкового боргу за податковою декларацією № від 08.02.2017-за яку відповідачем було своєчасно сплачено грошові кошти, окрім цього ГУ ДПС у Закарпатській області було протиправно нараховано пеню у розмірі 1553,62 грн. Крім того, згідно заяви від 19.08.2022 року, яка надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду 23.08.2022 року відповідач вказує, що він не отримував і не підписував повідомлення поштового відправлення 19.09.2008 року. Також, відповідач наголошує, що доходи за 2020 рік не відповідають належним фактам, і звідки з`явилася декларація за № він не знає, оскільки відповідач подав декларацію з від`ємним значенням -40756,61 грн. Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Закарпатській області.

Скасовуючи рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року у справі № 260/2886/20, і направляючи справу №260/2886/20 на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду, Верховний Суд у постанові від 10 серпня 2021 року зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджено, чи є підстави для визнання заборгованості, яка виникла до 2018 року, безнадійною. Чи розглядалось вказане питання податковим органом, як того вимагає Порядок. Отже, неможливо встановити правомірність зарахування коштів в рахунок боргів в календарній черговості, які виникли у попередній період.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Станом на 13.10.2020 року за відповідачем рахувався податковий борг в розмірі 78 720,73 грн., у тому числі пеня у розмірі 1553,62 грн. по платежам:

- 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 75 443,26 гри., в т.ч. пеня у розмірі 1 553,62 грн.;

- 30 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 3 277,47 грн.

Вказаний податковий борг виник у зв`язку з:

- поданою звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи від 7 лютого 2020 року № за 2019 рік із задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 35 310,60 грн. та сумою військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 2 42,55 грн.;

- поданою звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи від 10 січня 2019 року № за 2018 рік із задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 4 019,04 грн. та сумою військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 334,92 грн.;

- поданою звітною податковою декларацією про майновий стан і доходи від 26 січня 2018 року № за 2017 рік із задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 34 560,00 грн.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, сума податкового боргу відповідачем у встановлений податковим законодавством строки не була сплачена.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, про що зазначено у пункті 101.1 статті 101 Податкового кодексу України.

Як визначено підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

За приписами пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України (в редакції, яка діє на час розгляду справи Верховним Судом) у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Норми податкового законодавства неодноразово змінювались, однак строк, протягом якого може бути стягнутий податковий борг - у 1095 днів є незмінним.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за № 1844/24376 (далі - Порядок) розроблений відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України (далі - Кодекс), визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3 - 4.5 Порядку у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Матеріалами справи підтверджується, що кошти в сумі 34 560,00 грн., сплачені відповідачем 31 січня 2018 року, зараховані відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України за зобов`язаннями нарахованим з 2014 року по 2018 рік.

Як на підставу виникнення боргу, податковий орган зазначає подання відповідачем звітних податкових декларацій у 2018-2020 роках. В той же час, суми, сплачені відповідачем у вказаний період, були зараховані в рахунок погашення боргів за період 2014 - 2018 років.

В подальшому Головним управлінням ДГІС у Закарпатській області було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог №8429/6/07-16-20-03 від 29.07.2022 року (а.с. 20-21, Т.2).

Так, в інтегрованих картках відповідача відбулись зміни, відтак станом на час розгляду справи по суті за відповідачем рахується податковий борг (в межах предмету позову) у розмірі 66772,83 грн. (а.с. 22-25, 31-42)., у тому числі по платежам:

- 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 66437,91 грн.;

- 30 1 1011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 334,92 грн.

Зокрема, податковий борг у розмірі 66772,83 грн. є заборгованістю відповідача по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який виник у зв`язку із самостійно задекларованими грошовими зобов`язаннями за 2017, 2018 та 2019 роки.

Податковий борг у розмірі 334,92 грн. є заборгованістю відповідача по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який виник у зв`язку із самостійно задекларованими грошовими зобов`язаннями за 2018 рік.

Складові (структура) податкового боргу становить основне зобов`язання без штрафних санкцій та пені.

Дата нарахування податкового боргу у розмірі 66772,83 грн. - 19.02.2018 року (34560,00-7451,73=27108,27грн.); 21.02.2019 року (4019,04грн.); 20.02.2020 року (35310,60грн.), а дата нарахування податкового боргу у розмірі 334,92 грн. - 20.02.2020 року (а.с. 31-81, Т.1).

Згідно відзиву па позовну заяву відповідач зазначає про сплату грошового зобов`язання по податковій декларації про майновий стан і доходи № від 26.01.2018 року у розмірі 34560,00 грн. згідно платіжного доручення № 833 від 31.01.2018 року у розмірі 34560,00 грн.

Щодо інших сум самостійно визначених відповідачем у податкових деклараціях у розмірі 4019,04 грн. та 35310,60 грн., то відповідач визнає у відзиві про їх несплату, інші платіжні доручення, що були надані відповідачем не стосуються предмета спору, оскільки відповідно до даних платіжних документів сплачувався єдиний соціальний внесок.

Кошти в сумі 34560,00 грн. сплачені відповідачем відповідно до платіжного доручення №833 від 31.01.2018 року зараховані в рахунок сплати податку 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» про що свідчить облікова картка платника податку (а.с. 43, Т.2).

Однак, по платежу 1101 1001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» 21.02.2019 року було проведено нарахування у розмірі 334.92 грн. відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи (для підприємців) № від 10.01.2019 року (а.с. 42, Т.2).

Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 року у адміністративній справі №807/515/14 було задоволено адміністративний позов ДПІ у Рахівському районі Головного управління Міпдоходів у Закарпатській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 122956,35 грн. (а.с. 82-83, Т.2).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 року у справі №807/515/14 без змін (а.с. 84-85, Т.2).

Отже, з урахуванням приписів пункту 87.9 статті 87 та пункту 102.4 статті 102 ПК України кошти сплачені відповідачем в сумі 34560.00 грн. відповідно до платіжного доручення №833 від 31.01.2018 року були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 ст. 102 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Оскільки попередній податковий борг було підтверджено рішенням суду, то строки стягнення відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України встановлені до повного погашення такого платежу.

Податковий борг відповідача не переривався починаючи з 2008 року, про що свідчать інтегровані картки платника (а.с. 23-81, Т.2).

Крім того, протягом 2018-2022 років відповідач не звертався до Головного управління ДПС у Закарпатській області із заявами чи листами щодо списання безнадійного боргу. Доказів протилежного відповідач до суду не надав та такі відсутні у матеріалах справи.

В поданій до суду заяві від 19.08.2022 року (надійшла до суду 23.08.2022 року), відповідач посилається на те, що доходи за 2020 рік не відповідають дійсності, оскільки ним було подано декларацію з від`ємним значенням 40756,61 грн. і він не знає звідки взялася податкова декларація № (а.с. 90-91).

Надаючи правову оцінку зазначеному твердженню відповідача, суд зазначає, що до заяви від 19.08.2022 року (надійшла до суду 23.08.2022 року) відповідач надає Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою, який охоплює звітній період 2020 року (а.с. 94), натомість в матеріалах справи наявна податкова декларація про майновий стан і доходи № від 07.02.2020 року, яка охоплює звітній період 2019 року (а.с. 22-23), який є предметом розгляду у даній справі.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 73 - 77, 79, 90, 139, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 66772,83 (шістдесят шість тисяч сімсот сімдесят дві гривні 83 копійки) грн. по платежам:

- 85 11010500 "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 66437,91 (шістдесят шість тисяч чотириста тридцять сім гривень 91 копійка) грн.

- 30 11011001 "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 334,92 (триста тридцять чотири гривні 92 копійки) грн.

3. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 28.11.2022 року.