Справа № 367/3386/21
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3386/21
Провадження №2-а/367/155/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стужука Дмитра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

12.05.2021 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стужука Дмитра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому представник позивача просить скасувати постанову поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, рядового поліції Стужук Дмитра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 127260 від 29.04.2021, закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 460 (чотириста шістдесят) гривень 80 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Вказує, що 29.04.2021 відносно позивача поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, рядовим поліції Стужук Дмитром Олександровичем була винесена постанова про накладена адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 127260, про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 в м. Буча по вул. Заводська, 2-в керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , позбавлений права керування на транспортний засіб відповідної категорії В, чим порушив п. ПДР 2.1 А.

Позивач із зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною. Представник позивача зазначає, що фактично розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. При цьому, постанова серії БАВ № 127260 від 29.04.2021 не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваному протоколі зазначено (далі дослівно): 29.04.2021 року 10 год. 10 хв. на (в) м. Буча, вул. Заводська, 2В, керував т.з. Volkswagen Passat дм. НОМЕР_2 , позбавлений права керування на транспортний засіб відповідної категорії В, чим порушив п. ПДР2.1А. Звертає увагу суду, що відповідно до п. 2.1 а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При цьому, позивач мав при собі посвідчення водія серія НОМЕР_3 , яке було вилучено саме відповідачем без дотримання Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1086. Зазначене свідчить, що позивач не порушував п. 2.1 'а ПДР.

Представник позивача вказує, що При цьому, саме працівник патрульної поліції, який виносить постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу повинен встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підпадають під ознаки ст. 9 КУпАП, а також ст. 10 або 11 КУпАП. Зазначеного, відповідачем не було встановлено.

Крім того, дійсно постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 по справі № 369/12344/20 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Разом з цим, позивачу про вказану постанову стало відомо лише 29.04.2021 коли він звернувся до ТСЦ МВС № 3247 (вул. Депутатська. 1-в, м. Буча, Київська обл.) за обміном посвідчення водія, виданого вперше. Після цього, 30.04.2021 він особисто звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про видачу копії постанови від 05.10.2020 по справі № 369/12344/20, яку в той же день і отримав, що підтверджується копією зазначеної постанови, яка додається. Враховуючи, що він не згодний із вказаною постановою суду 08.05.2021 вона була оскаржена в апеляційному порядку. Тобто, до моменту складення відповідачем відносно позивача оскаржуваної постанови, позивач постійно, керуючи транспортними засобами, мав при собі посвідчення водія серія НОМЕР_3 , аж до 29.04.2021 коли його з порушеннями було вилучено відповідачем. Зазначене, враховуючи положення ст.ст. 9-11 КУпАП виключає наявність в діях Позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції. Не дивлячись на вказане, до 29.04.2021 (включно) співробітниками органів Національної поліції не вжито жодних заходів щодо виконання постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 по справі № 369/12344/20. Вищезазначене свідчить, що в діях Позивача відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2021 року, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стужука Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 листопада 2022 року, витребувано у Відділення поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області належним чином звірені копії матеріалів на підставі яких ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2022 року, за клопотанням представника позивача залучено до участі в справі як співвідповідача Головне управління Національної поліції в Київській області.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судове засідання відповідач поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стужук Дмитро Олександрович не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду відзив на позовну заяву не направляв.

У судове засідання відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду відзив на позовну заяву не направляв.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що визначено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.04.2021 серія БАВ № 127260, ОСОБА_1 , 29.04.2021 о 10 год. 10 хв. в м. Буча, вул. Заводська, 2а, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , позбавлений права керування на транспортний засіб відповідної категорії В, чим порушив п. ПДР 2.1 А.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення правил дорожнього руху, за що, передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачі не надсилали до суду відзиву на позовну заяву на спростування доводів позивача та не долучали до матеріалів справи доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, складеної поліцейським без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови. В оскаржуваній постанові серії БАВ № 127260 від 29.04.2021 відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, які стверджували б, що на момент винесення постанови позивач був позбавлений права керування транспортним засобом.

При цьому, суд враховує, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020, ОСОБА_1 постановлено визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 щодо ОСОБА_1 постановлено скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, для винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення відповідна посадова особа на підставі належних та допустимих доказів повинна прийти до переконання як про сам факт вчинення адміністративного правопорушення, так і про його вчинення саме цією особою.

Враховуючи вище вказане, суд встановив, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Висновки суду, зазначені в даному рішенні узгоджуються з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 127260 від 29.04.2021 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного із відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача слід стягнути суму сплаченого ним судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 244-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стужука Дмитра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 127260 від 29.04.2021, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП, винесену поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Стужуком Дмитром Олександровичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП.

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Київській області (, адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) сплачений ним судовий збір, що становить 454 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук