Справа № 826/2239/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

30 листопада 2022 року місто Київ № 826/2239/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в м. Києві, Головного управління ДАІ у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в м. Києві, Головного управління ДАІ у м. Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. від 16.01.2015 №48 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади" та пунктів 62а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 30.01.2015 №59 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади" та пунктів 62а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницим складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114;

- поновити ОСОБА_1 з 30.01.2015 на посаді інспектора сектору оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод відділу ДАІ з обслуговування Печерського району, підпорядкованому ГУ МВС в м. Києві;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, а саме з 30.01.2015 по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд вирішив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2015 №48 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади" та пунктів 62а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 30.01.2015 №59 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пункту 10 частини другої статті 3 Закону України "Про очищення влади", підпункту "а" пункту 62 та пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницим складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114;

- поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді інспектора сектору оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод відділу ДАІ з обслуговування Печерського району, підпорядкованому ГУ МВС в м. Києві з 31.01.2015;

- cтягнути з Головного управління МВС України в місті Києві (м. Київ, вул. Володимирська, 15, 01601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 247 197,60 грн. (двісті сорок сім тисяч сто дев`яносто сім гривень шістдесят копійок).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2022 у задоволенні заяви Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про роз`яснення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від від 02.12.2021 №826/2239/15 відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2022 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління МВС України в м. Києві задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року - змінено, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 54, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 247 197,60 грн (двісті сорок сім тисяч сто дев`яносто сім гривень шістдесят копійок).».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року - залишено без змін.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2021 та з урахуванням висновків, викладених в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2022, судом видано виконавчі листи від 03.10.2022 №826/2239/15.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 11.11.2022 представником Міністерства внутрішніх справ України було подано до суду заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обгрунтування вказаної заяви представник Міністерства внутрішніх справ України зазначив про те, що питання, зазначене в пункті 4 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2021 у справі №826/2239/15 перебуває у виключній компетенції Головного управління МВС України в місті Києві, як окремої юридичної особи та відповідача у справі, а виконавчий лист, в якому боржником визначено Міністерство внутрішніх справ України, на думку заявника, видано помилково.

Ухвалою Окружного адміністративно суду міста Києва від 21.11.2022 призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін заяву представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України та повідомлено сторін про день, час і місце його проведення.

У своїх письмових запереченнях, які надійшли до суду 23.11.2022, представник позивача зауважив про те, що процесуальних підстав для визнання виконавчого листа в частині поновлення на посаді таким, що не підлягає виконанню, немає, оскільки в даному випадку мова може йти саме про виправлення помилки у виконавчому листі, допущеної при його оформленні, в частині зазначення боржника.

Враховуючи неявку представників сторін в судове засідання, призначене на 23.11.2022, суд ухвалив здійснити подальший розгляд заяви представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

Саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц відповідно до яких підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд звертає увагу, що повідомлені заявником обставини, викладені в заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для вирішення питання щодо виправлення помилки у виконавчому листі, однак не є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з підстав, визначених статтею 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України у справі №826/2239/15 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Іщук І.О.

Судді Погрібніченко І.М.

Шулежко В.П.