Справа № 560/7316/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7316/22
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Турфлора" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Приватне підприємство "Турфлора" (далі - позивач, ПП «Турфлора») звернулося в суд з позовом до Хмельницької митниці (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 19.04.2022 року №UA400000/2022/000038/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000260 від 19.04.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за результатами перевірки митної декларації № UA400040/2022/007969 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару, митним органом було відмовлено в митному оформленні товару та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000260 від 19.04.2022 року, а також було прийнято рішення про корегування митної вартості товарів № UA400000/2022/000038/2 від 19.04.2022 року, відповідно до якого митну вартість товару було збільшено. Підставою збільшення слугувало те, що Інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо "дійсної вартості" даного товару відповідно до статті VII ГАТТ, оскільки рівень митної вартості нижчий, ніж рівень митної вартості подібних товарів за даним кодом з УКТ ЗЕД. Зазначає, що ПП "Турфлора" із задекларованого товару на суму 10350,00 дол. США, що по курсу НБУ станом на 19.04.2022 року - 29,2549 грн за 1 дол. США відповідає 302788,22 грн. Однак відповідно до коригування митного органу вартість поставленого товару становить 31753,80 дол. США, що по курсу НБУ станом на 19.04.2022 року 29.2549 грн. за 1 дол. США становить 928954,24 грн.

Позивач вважає такі дії Хмельницької митниці протиправними, вказує, що на виконання вимог статті 52 Митного кодексу України позивачем надано усі необхідні документи. Також вказує, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним методом). Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, оскільки у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що в результаті порівняння рівня митної вартості, заявленої декларантом у вищезазначеній митній декларації, з рівнем цінової інформації доведеним Держмитслужбою, встановлено значну невідповідність, зокрема рівень ціни на задекларований позивачем товар (гвоздика, код згідно з УКТ ЗЕД , країна походження Туреччина): згідно цінової інформації, наданої вказаною Асоціацією на виконання Меморандуму - 2,4 дол. США/кг/станом на 19.04.2022 курс дол. США 29,2549 грн, що становить 70,21 грн за 1 кг товару «Зрізані свіжі квіти: гвоздики»), тоді як заявлений у митній декларації 0,78 дол. США/кг (станом на 19.04.2022 курс дол. США 29,2549 грн, що становить 22,82 грн за 1 кг товару «Зрізані свіжі квіти: гвоздики»). Разом із тим вказує, що оформлення подібних товарів (гвоздики свіжої з Туреччини) протягом 2022 року здійснювалися за рівнем митної вартості 2,4 2,41 дол. США / кг. Зазначає, що сумніви щодо "дійсної вартості товарів" також підтверджуються порівнянням цін згідно з поданого до митного оформлення рахунку-фактури з цінами на аналогічні товари в Туреччині та Україні згідно з інформацією з Інтернет - ресурсів. Документи, подані разом з митною декларацією містили розбіжності (номер рахунку-фактури зазначений у копії митної декларації країни відправлення, не відповідає номеру рахунку-фактури поданому до митного оформлення) та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, про що декларанту було повідомлено.

Декларантом було надано документи, які не усувають вищезазначені розбіжності та не підтверджують включення усіх складових митної вартості товарів та повідомлено про неможливість подання інших додаткових документів, що в сукупності призвело до виникнення обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом було заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів.

Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 19.04.2022 № UA400000/2022/000042/2 митницею застосовано саме "6-ий" резервний метод визначення митної вартості товарів, особливості використання якого врегульовані статтею 64 МКУ.

У відповіді на відзив позивач позов підтримує з підстав викладених у позові, зазначає, що під час митного оформлення, було подано усі документи, які вимагаються Митним кодексом України.

У запереченнях відповідач зазначає, що митниця правомірно, відповідно до норм чинного законодавства прийняла рішення від 19.04.2022 року №UA400000/2022/000038/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000260.

До суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що відповідач не спростував наведених позивачем обставин.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 позовну заяву приватного підприємства "Турфлора" залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; витребувано у відповідача докази.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.12.2022 у задоволенні клопотання Хмельницької митниці про розгляд справи №560/7316/22 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Приватне підприємство "Турфлора" () є юридичною особою; види діяльності: 46.22 Оптова торгівля квітами та рослинами (основний).

22.11.2021 між приватним підприємством "Турфлора" (покупець) та компанією «ALIM YILMAZ TARIM СІС. TAS. INS. GID. TURZ. TIC. SAN. ITH. IHR. LTD. STI.» (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №6, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується поставляти, а покупець отримувати та оплачувати товари за цінами та відповідно до умов контракту. Товари - зрізи живих квітів, цитруси, фрукти, овочі, городні рослини, кімнатні рослини у горщиках і т.д. сільгоспродукцію.

Згідно з умовами контракту вартість та кількість товару визначається відповідно Інвойсу на кожну партію товару (п.1.1 контракту); асортимент і кількість товарів, що поставляються відповідно до цього контракту, визначаються замовленням покупця для певної поставки, надісланим по факсу або електронною поштою (пункт 2.1 контракту); грошова одиниця цін на товари і платежі долар США (пункт 2.2 контракту); продавець доставляє товар на умовах Інкотермс 2000 СРТ - Старокостянтинів, Україна (пункт 5.3 контракту); датою поставки вважається дата оформлення вантажної митної декларації (пункт 5.4. контракту); товар супроводжується такими документами: Інвойс, CMR, фіто-карантинний сертифікат (пункт 5.5. контракту).

На виконання умов зазначеного контракту продавець поставив покупцю товар, вказаний в Інвойсі №ALM064 від 15.04.2022 на загальну суму 10350,00 доларів США, на умовах СРТ.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларант за посередництвом митного брокера ОСОБА_1 подав до Хмельницької митниці електронну митну декларацію №UA400040/2022/007969, в якій визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньоекономічного контракту № 6 від 22.11.2021.

До митної декларації № UA400040/2022/007969 декларант подав наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № AML064 від 15.04.2022; автотранспортну накладну CR 026203 від 15.04.2022; декларацію про походження товару № ALM064 від 15.04.2022; книжку МДП (TIR carnet) AХ.85072771 від 15.04.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.01.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №6 від 22.11.2020; договір про надання послуг митного брокера №4 від 05.01.2021; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державним органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 8325933 від 19.04.2022; заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів № 2713/ЗЕД/7.26-28-01 від 19.04.2022; копію митної декларації країни відправлення № 22070100ЕХ00009261 від 15.04.2022.

Під час перевірки правильності визначення митної вартості товару за митною декларацією № UA400040/2022/007969 від 19.04.2022 відповідачем встановлено, що документи, подані згідно частини 2 та частини 3 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, в тому числі в частині реквізитів рахунку-фактури, зазначеної в копії МД країни відправлення та поданих до митного оформлення. Таким чином, до митного оформлення не надано усі документи, що підтверджують митну вартість товару та її складові. Також документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, передбачених частиною 10 статті 58 Митного кодексу України, в тому числі витрати на транспортування, навантаження тощо. Також є підстави вважати, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» даного товару відповідно до статті VII ГАТТ, оскільки рівень митної вартості нижчий, ніж рівень митної вартості подібних товарів за даним кодом згідно з УКТ ЗЕД. З огляду на вищевикладене, та той факт, що документи, подані згідно частини 2 та частини 3 статті 53 Митного кодексу України не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товар: 1) виписку з бухгалтерської документації. У відповідь 20.01.2022 декларантом надано документи, які не усувають вищезазначені розбіжності та не підтверджують включення усіх складових митної вартості товарів та повідомлено про неможливість подання інших додаткових документів. Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у Митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пунктів 2, 3 статті 58 Митного кодексу України застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України. Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог статті 64 Митного кодексу України. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (статті 59 та 60 Митного кодексу України) причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (стаття 62 та 63 Митного кодексу України) по причині відсутності у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості. Митну вартість визначено резервним методом. Джерелом числового значення митної вартості є інформація щодо вартості подібних товарів, оформлених за МД від 23.02.2022 UA100320/2022/383091. В результаті консультації представнику імпортера роз`яснено, що згідно з пунктом 3 статті 52 Митного кодексу України він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України в розмірі, визначеному органом доходів та зборів відповідно до частини 7 статті 55 Митного кодексу України. Також роз`яснюється право на оскарження рішення про коригування митної вартості у органі доходів і зборів вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду.

19.04.2022 відповідач надіслав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2022/000260 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2022/000038/2 згідно якого вартість задекларованого товару на суму 10350,00 дол. США, що по курсу НБУ станом на 19.04.2022 року - 29,2549 грн за 1 дол. США відповідає 302788,22 грн скоригована та становить 31753,80 дол. США, що по курсу НБУ станом на 19.04.2022 року 29.2549 грн за 1 дол. США становить - 928954,24 грн.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 2 Митного кодексу України встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів, відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Приписами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до положень частин першої, другої, третьої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та / або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України, здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, виникає за наявності у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Встановивши відсутність достатніх відомостей, які підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 02.06.2015 у справі №21-498а15 та Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Суд враховує, що позивач надав усі документи, наведені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, які містили числові показники ціни товару, а саме: рахунок-фактура (інвойс) № AML064 від 15.04.2022; автотранспортну накладну CR 026203 від 15.04.2022; декларацію про походження товару № ALM064 від 15.04.2022; книжку МДП (TIR carnet) AХ.85072771 від 15.04.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.01.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №6 від 22.11.2020; договір про надання послуг митного брокера №4 від 05.01.2021; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державним органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 8325933 від 19.04.2022; заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів № 2713/ЗЕД/7.26-28-01 від 19.04.2022; копію митної декларації країни відправлення № 22070100ЕХ00009261 від 15.04.2022.

Крім того, відповідач як обставину прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів визначив те, що документи подані згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що інформація вказана в митній декларації країни відправлення від 15.04.2022 №22070100ЕХ00009261 щодо продукції яка поставляється, а саме: найменування товару; вага нетто/брутто; кількість квітів (штуки); кількість коробок квітів; загальна вартість товару - 10350,00 доларів США; відправник/отримувач; умови поставки; тощо - відповідає інформації, що вказана в митній декларації від 19.04.2022 UA400040/2022/007969, поданої позивачем до митного оформлення та рахунку-фактурі (інвойсі) від 15.04.2022 №ALM064, що спростовує сумніви відповідача щодо наявності розбіжностей чи не достовірності заявленого числового значення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення документах.

Щодо твердження митного органу про відсутність інформації щодо окремих складових митної вартості товарів, а саме: документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові, витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів до місця ввезення на територію України, суд зазначає наступне.

Зокрема, відповідно до пункту 5 Контракту (зовнішньоекономічного договору) від 22.11.2021 №6 та інших товаросупроводжуючих документів, що подаються до митного і оформлення товару, вказуються та застосовуються базисні умови поставки СРТ - Старокостянтинів, Україна. СРТ ("Carriage Paid То" ...named place of destination перекладається "Фрахт/перевезення оплачені до" (... назва місця призначення)), означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику (продавець вважається виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення). Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Відповідно до положень поставки Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у вказане місце призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Таким чином, позивачем для митного оформлення товару не надано транспортні (перевізні) документи, що містять витрати на транспортування, навантаження товару, так як контрактна (інвойсова) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, і вартості доставки (фрахту) до місця призначення.

Окрім цього, суд враховує, що у своїй діяльності митні органи Туреччини керуються циркуляром Прем`єр-міністра №2012/6 про систему "Єдиного вікна" в митних службах та циркуляром від 30.06.2017 під номером 2017/7 щодо застосування електронного рахунка-фактури у системі "Єдине вікно", відповідно до якого у рамках циркуляру Прем`єр-міністра №2012/6 "Система єдиного вікна в митній службі", опублікованого в "Офіційному віснику" від 20.03.2012 під №28239, під координацією Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки продовжуються роботи з розширення системи "Єдине вікно". У цьому контексті, завершивши технічну роботу між Міністерством митниці та торгівлі Турецької Республіки та Мінфіном щодо передачі в електронному вигляді рахунків-фактур, заявлених у 44-й графі митної декларації при здійсненні експортних операцій, з 01.07.2017 рахунки-фактури, які виписуються в рамках експортних операцій зобов`язаними сторонами, зареєстрованими у програмі електронного рахунку-фактури, затверджено до виписки у вигляді електронних рахунків та включення до системи "Єдиного вікна".

В пункті 3 Циркуляру зазначено: для експортних рахунків-фактур, які створюються та надсилаються до нашого міністерства в електронній формі, в електронному вигляді генерується 23-значний контрольний номер. Сформований 23-значний контрольний номер повідомляється платнику податків, який виставляє експортний рахунок-фактуру через Портал нашого Міністерства митниці та торгівлі.

Відповідно до пункту 4 Циркуляру після входу на портал електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки зобов`язана сторона зможе переглянути за допомогою опції запиту рахунка-фактури за "№ ЕЕТ" та "ідентифікаційним номером платника податків", отриманими в Управлінні доходів, 23-значний ідентифікатор, створений у системі "Єдиного вікна" та використаний у митній декларації.

Згідно з пунктом 5 Циркуляру 23-значний ідентифікаційний номер документа, що відображається на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки, буде задекларований платником податків у полях "номер документа" та "дата документа", код документа 0886 у 44-й графі відповідної митної декларації платника у вигляді 888/1, 112/2 тощо.

Відповідно до пункту 6 Циркуляру оскільки інформація про зазначені документи буде в електронному середовищі, документ із мокрим підписом у додатку до декларації не вимагається. У разі необхідності під час митних процедур можна запитати зміст документа на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки через систему "Єдине вікно".

Тобто, розбіжність в номері рахунку-фактури у копії митної декларації країни відправлення та номеру рахунку-фактури, поданому до митного оформлення спростовується законодавством Туреччини щодо порядку заповнення графи 44 МД.

Щодо доводів відповідача з приводу того, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками, суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Відповідно до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та / або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, згідно з частиною першою статті 57 Митного кодексу України, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Разом із тим, відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як уже було зазначено, для митного оформлення імпортованого товару позивач надав документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

При цьому, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

У свою чергу відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей в частині вартості товару, ознак підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари.

Крім того, посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару суд відхиляє, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Суд зауважує, що митна декларація, яку відповідач використав (від 23.02.2022 №/2022/383091), як підставу для визначення спірним рішенням митної вартості квітів, придбаних "Турфлора" у «ALIM YILMAZ TARIM СІС. TAS. INS. GID. TURZ. TIC. SAN. ITH. IHR. LTD. STI.» відповідно до контракту №6 від 22.11.2021, стосується іншого постачальника товару. При цьому, відповідачем не доведено, що умови поставки в обох деклараціях і товар є ідентичними.

Суд також вказує на висновок Верховного Суду, який відповідає сталій практиці, викладений у постановах від 09.10.2018 у справі №826/24835/15, від 24.01.2019 у справі №820/636/17, від 21.01.2020 у справі №812/2336/14, від 13.02.2020 у справі №810/1175/16, від 26.01.2021 у справі №826/13892/16, відповідно до якого інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Враховуючи викладене, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті митним органом без урахування усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, позивач подав заяву про повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 9392,49 грн.

Заява мотивована тим, що позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки приватне підприємство "Турфлора" 12.04.2022 змінило систему оподаткування та застосована 3 група платника єдиного податку і встановлена ставка оподаткування з доходу в розмірі 2% без реєстрації ПДВ.

Щодо цієї заяви суд зазначає наступне.

Позовні вимоги в цій справі містять ознаки майнового характеру у зв`язку з тим, що результати розгляду цієї справи будуть безпосередньо впливати на майновий стан позивача. При цьому зміна системи оподаткування позивача жодним чином не впливає на зміну характеру позовних вимог.

Суд також враховує, що оскільки позовні вимоги належать задоволенню, то сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов приватного підприємства "Турфлора" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2022/000038/2 від 19.04.2022.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Хмельницької митниці № UA400040/2022/000260.

Стягнути на користь приватного підприємства "Турфлора" судовий збір в розмірі 11873 (одинадцять тисяч всімсот сімдесят три) грн 49 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Приватне підприємство "Турфлора" (вул. Івана Франка 49, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100 , код ЄДРПОУ - 39614706)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська буд. 2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк