Справа № 580/4627/22
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4627/22 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), яким просив:

- визнати протиправною бездіяльності щодо не зняття арешту грошових коштів на банківському картковому рахунку позивача № НОМЕР_1 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК";

- зобов`язати відповідача скасувати арешт грошових коштів на банківському рахунку позивача № НОМЕР_1 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", накладений постановою старшого державного виконавця від 21 лютого 2022 року ВП №50789080.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів.

Додатково зазначив, що посилання суду першої інстанції на довідку АТ "Укрсиббанк" від 18 лютого 2022 року №57-1-06/34/25 є безпідставним, оскільки вона видана до винесення постанови від 21 лютого 2022 року про арешт коштів боржника.

У межах встановленого судом строку відзиву від позивача на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що на примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження щодо позивача, як боржника, а саме:

№50788730 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року №2/707/7/15 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1 216 497,00грн;

№50788989 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 05 червня 2015 року №2/707/453/15 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 600 993,38 грн;

№42015906 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19 листопада 2013 року №711/5890/13-ц про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 305 062,37грн;

№50789080 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року №2/707/100/15 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Депт Фінанс" боргу в сумі 506 227,67 грн;

№63583450 з примусового виконання постанови Центрального відділу ДВС у місті Черкаси ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 11 червня 2020 року №57147509 про стягнення з позивача на користь держави виконавчого збору в сумі 379 982,87 грн;

з примусового виконання постанови Центрального ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) від 03 листопада 2021 №67342045 про стягнення на користь держави витрат виконавчого провадження у сумі 207,30 грн.

Державний виконавець, встановивши, що позивач отримує заробітну плату в Департаменті житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, виніс постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника: від 07 квітня 2014 року у виконавчому провадженні №42015906, від 22 липня 2016 року у виконавчому провадженні №50788730, від 22 липня 2016 року у виконавчому провадженні №50788989, від 22 липня 2016 року у виконавчому провадженні №50789080, - в яких постановив звернути стягнення на доходи боржника шляхом проведення щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу) після відрахування податків у розмірі 20% погашення основного боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Також у вказаних постановах доручив головному бухгалтеру зазначеного Департамента кожні шість місяців надсилати йому звіт про здійснені відрахування та виплати боржника за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Вказані вище виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №50789080.

Довідками Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради підтверджується, що позивачу у 2021 році за період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року нараховано сукупний дохід в сумі 572 441,88 грн, в т.ч. М/Д 79671,46 грн, вираховано згідно з виконавчим листом 92 163,14 грн, у 2022 році за період з 01 січня 2022 року до 30 червня 2022 року нараховано сукупний дохід в сумі 349 299,49 грн, в т.ч. М/Д 80442,64грн, вираховано згідно з виконавчим листом 56237,22грн, а залишок заробітної плати перераховується на зарплатний рахунок позивача.

21 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову у виконавчому провадженні №50789080 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) листом від 21 лютого 2022 року №2392/20.25-34/ НОМЕР_3 , на заяву позивача про зняття арешту, повідомив, що прийняття АТ "УКРСИББАНК" постанов державного виконавця від 03 листопада 2021 року №67342045 та від 21 лютого 2022 року №50789080 про арешт коштів боржника свідчить про те, що звернення стягнення на кошти, що містяться на рахунку скаржника (боржника), дозволено. Тому у посадових осіб відповідача відсутні підстави для зняття арешту з рахунку позивача: НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК".

27 квітня 2022 року представник позивача направила заяву начальнику Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) якою просила зняти арешт з карткового рахунку позивача № НОМЕР_1 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УКРСИББАНК", накладений постановою від 21 лютого 2022 року, оскільки вказаний рахунок призначений для зарахування заробітної плати.

Також представником позивача до заяви додано довідку банку АТ "УКРСИББАНК" від 18 лютого 2022 вих.№57-1-06/34/25, в якій зазначено, що станом на 18 лютого 2022 року клієнт (позивач) має в АТ "УКРСИББАНК" картковий рахунок № НОМЕР_1 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_2 , до якого випущена карта № НОМЕР_4 , валюта рахунку: гривня. Вказаний рахунок є зарплатним рахунком з призначенням виплати - зарахування заробітної плати, який відкрито під зарплатний проект ДЕП Житл-Комунальн Компл Черкас МР 13 жовтня 2018 року.

Не отримавши відповіді на заяву, позивач звернувся до загального місцевого суду скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 липня 2022 року провадження закрито та роз`ясненням позивачу право звернення до адміністративного суду.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з вказаного рахунку позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що посилання відповідача на те, що саме банк мав обов`язок з`ясувати вид рахунку та походження коштів є необгрунтованими, оскільки безпосередній обов`язок належного примусового виконання законом покладено саме на відповідача. Водночас з`ясувавши про порушення законодавчого обмеження арешту коштів, відповідач зобов`язаний його усунути всіма належними для нього способами, у т.ч. актами владно-управлінського характеру.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1).

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (ч. 2).

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, законом встановлені виключення щодо накладення арешту державним виконавцем на кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову у виконавчому провадженні №50789080 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт.

Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин (ч. 2).

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 21 лютого 2022 року у виконавчому провадженні №50789080 арешт накладено в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 2 699 123,37 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, представник позивача звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з заявою про зняття арешту з рахунку до якої долучила довідку АТ "УКРСИББАНК" від 18 лютого 2022 року №57-1-06/34/25, згідно з якою станом на 18 лютого 2022 року клієнт ОСОБА_1 має в АТ "УКРСИББАНК" картковий рахунок № НОМЕР_1 , міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_2 , до якого випущена карта № НОМЕР_4 , валюта рахунку: гривня. Вказаний рахунок є зарплатним рахунком з призначенням виплати - зарахування заробітної плати, який відкрито під зарплатний проект ДЕП Житл-Комунальн Компл Черкас МР 13 жовтня 2018 року.

Отже як вірно зазначено судом першої інстанції вказаний рахунок є зарплатним, а тому відповідач був зобов`язаний зняти арешт вказаного рахунку у зв`язку з отримання довідки АТ "УКРСИББАНК" від 18 лютого 2022 року №57-1-06/34/25.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів того, що позивачем використовується вказаний рахунок не за призначенням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 квітня 2022 року по справі №756/8815/20 щодо подібних обставин спору, аналізуючи ст.ст.48, 52, 56, 59, 70 Закону України "Про виконавче провадження" зазначила, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження". Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження"). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі N 905/361/19 (провадження N 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови). При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом. Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Закон покладає на державного виконавця обов`язок зняти арешт з коштів на рахунку боржника з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом. Надходження такого документа відповідачу - підтверджено втановленими обставинами справи, а саме довідкою АТ "УКРСИББАНК" від 18 лютого 2022 року вих.№57-1-06/34/25 що надавалась представником позивача виконавцю.

Колегія суддів, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року по справі №756/8815/20, вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що саме банк мав обов`язок з`ясувати вид рахунку та походження коштів та у разі наявності підстав повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з коштів. Водночас з`ясувавши про порушення законодавчого обмеження арешту коштів, відповідач зобов`язаний був його усунути всіма належними для нього способами, що останнім зроблено не було.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку