Справа № 420/13532/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Термінал Стівідорінг і К до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю Термінал Стівідорінг і К ( надалі - позивач, ТОВ Термінал Стівідорінг і К) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області ( надалі - відповідач, ГУ ДПС в Одеській області), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 27615/15-32-09-02 від 11.11.2021 р.

II. Позиція позивача, заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивач вказує на неправомірність наказу ГУ ДПС в Одеській області № 6952-п від 20.09.2021 р. про проведення фактичної перевірки ТОВ Термінал Стівідорінг і К, призначеної на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки лише у разі отримання інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального у керівника контролюючого органу виникає право на призначення фактичної перевірки такого платника, проте даний наказ не містить жодних з перерахованих в п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для призначення фактичної перевірки позивача, а що свідчить також про неправомірність проведення фактичної перевірки. Щодо протиправності висновків акту фактичної перевірки, то ТОВ Термінал Стівідорінг і К здійснює лише діяльність зі зберігання нафтопродуктів на власній нафтобазі, у зв`язку з чим було отримано ліцензію на право зберігання пального №1900006 від 01.07.2019 року, термін дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року, при цьому ТОВ Термінал Стівідорінг і К не здійснює ані придбання, ані реалізації нафтопродуктів, а надає виключно послуги зберігання на підставі договорів відповідального зберігання, за умовами яких право власності на нафтопродукти до позивача не переходить, що підтверджується наданими до матеріалів справи документами, та спростовує висновок податкового органу щодо продажу позивачем нафтопродуктів. Наведеними у Податковому кодексі термінами «акцизний склад» ( пп. 14.1.6. п. 14.1 ст. 14 ПК України), « відповідальне зберігання» (пп. 14.1.32. п. 14.1 ст. 14 ПК України), « продаж (реалізація) товарів» ( пп. 14.1.202 п. 14.1 ст.14 ПК України) підтверджується, що реалізація товарів у межах договорів відповідального зберігання, не передбачає передачі прав власності на такі товари. Таким чином посилання відповідача в акті перевірки на п. 14.1.212 ст. 14 ПК України для визначення терміну реалізація пального є помилковим, позаяк дана норма надає розширене тлумачення терміну реалізація пального, як будь-яка фізична передача пального, лише для застосування до конкретних правовідносин, а саме розділу VI ПК України - Акцизний податок. Правовідносини ж по ліцензуванню оптової торгівлі пальним регулюються Законом № 481, тому визначення реалізації пального згідно п. 14.1.212 ст.14 ПК України до цих правовідносин не застосовуються. Нормами чинного законодавства України не встановлено заборони на здійснення діяльності зі зберігання нафтопродуктів, не здійснюючи при цьому діяльності з їх продажу (оптового чи роздрібного), а відтак у позивача не виникає обов`язок отримувати ліцензію щодо здійснення оптового продажу нафтопродуктів, адже ТОВ Термінал Стівідорінг і К зазначеної діяльності не здійснює. Основною підставою для висновків акту перевірки зазначено факт реєстрації позивачем акцизних накладних, проте акцизні накладні позивач реєстрував згідно вимог п. 231.3 ст. 231 ПК України, оскільки в момент повернення пального зі зберігання відбувалась реалізація пального в розумінні розділу VI ПК України. Однак, при такій передачі не відбувалась торгівля пальним, оскільки позивач власного пального на акцизному складі не має та відповідної господарської діяльності з продажу пального не здійснює. Відтак позиція відповідача, що відображена в акті перевірки, суперечить змісту Закону № 481, оскільки контролюючий орган ототожнює господарську діяльність зі зберігання пального і господарську діяльність з оптової торгівлі пальним. За наведених обставин позивач вказує на незаконність проведення фактичної перевірки та протиправність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від №27615/15-32-09-02 від 11.11.2021 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), у зв`язку з чим остання підлягають скасуванню.

18.10.2022 року відповідачем подано до суду відзив на позов, яким заперечує проти позову, вказуючи на те, що призначення фактичної перевірки на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ передбачає її проведення за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі наказу від 20.09.2021 № 6952-п проведено фактичну перевірку складу нафтопродуктів ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3 та складено акт перевірки від 01.10.2021 № 21696/15-32-09-02/31154105, яким встановлено факт реалізації пального ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» з місця оптової торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3, що підтверджується акцизними накладними складеними та зареєстрованими 21.09.2021 (дизельне пальне в кількості 754133,81л) в Єдиному реєстрі акцизних накладних (далі ЄР АН 2019) з акцизного складу, уніфікований № 1001064 на адресу суб`єктів господарювання, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР. Щодо тверджень позивача, що ним здійснювалось лише зберігання пального переданого йому на зберігання, то відповідно до даних бази ЄРАН 2019 його контрагенти - суб`єкти господарювання не здійснювали реєстрацію акцизних накладних, які б свідчили про відвантаження пального з метою його подальшого зберігання на акцизний склад уніфікований № 1001064, за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3. Водночас, перевіркою встановлено, що відповідно до реєстру отриманих ліцензій ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» не отримувало ліцензію на право здійснення оптової торгівлі пальним за адресою Одеська область, м. Южне, вул., Берегова, буд. 3, чим порушено вимоги ст. 15 Закону № 481. За результатами розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог чинного законодавства винесено податкове повідомлення-рішення від 11.11.2021 року № 27615/15-32-09-02, про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 500 000,00 гривень, а тому не підлягає скасуванню.

14.11.2022 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем жодним чином не спростовуються твердження про незаконність самого наказу № 6952-п від 20.09.2021 про проведення фактичної перевірки позивача. Відповідачем не надано суду жодного доказу, яким би підтверджувалось правомірність призначення фактичної перевірки. Крім того, звертає увагу, що ліцензія на право оптової торгівлі пальним не отримується, якщо пальне, яке знаходиться у суб`єкта господарювання за договором відповідального зберігання, відпускається особі, з якою укладений такий договір, а також в разі відпуску пального третій особі на підставі зареєстрованої в Єдиному реєстрі акцизних накладних акцизної накладної за дорученням поклажодавця без проведення розрахункових операцій у розумінні абзацу четвертого статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265). Щодо тверджень відповідача що, нібито, контрагенти позивача не здійснювали реєстрації акцизних накладних, а відтак позивачем здійснювалась діяльність з оптової торгівлі пальним, то позивач вказує, що численна практика Верховного суду, що знайшла своє відображення у постановах від 12.06.2018 р. у справі № 826/11879/13-а. від 12.06.2018 р. у справі № 802/1155/17-а. від 03.04.2018 р. у справі № 2а-7462/10/2170. від 22 червня 2022 року по справі № 120/3875/20-а свідчить про те, що невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути підставою для застосування до платника податків негативних наслідків у випадку добросовісності такого платника податків.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Частиною 4 ст.243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ТОВ Термінал Стівідорінг і К зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Южненської міської ради Одеської області за № 3000041 від 04.12.2006 р..

ТОВ Термінал Стівідорінг і К має ліцензію на право зберігання пального, видану ГУ ДПС в Одеської області за № 1900006 від 01.07.2019, терміном дії до 01.07.2024 року (а.с. 47)

20.06.2021 р. ГУ ДПС в Одеської області наказом за № 6952-п " Про проведення фактичної перевірки ТОВ Термінал Стівідорінг і К на підставі п.п.191.1.4 п.191,1 ст.191, n.n.l'91.1.14 п.191.1 ст.191, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), наказано провести фактичну перевірку ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» (), податкова адреса: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3, з 21.09.2021, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 07.03.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв. ( а.с. 17-18)

01.10.2021 р. уповноваженими посадовими особами ГУ ДПС в Одеської області складено акт фактичної перевірки за № 21696/15-32-09-02/31154105 ( далі- акт перевірки), висновком якого є порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями, за яке передбачена відповідальність згідно ст. 17 цього Закону.

Вказаний висновок акту фактичної перевірки ґрунтуються на фактах, встановлених в ході перевірки, та описані на стор. 5-12 акту перевірки, зокрема, встановлено, що ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» 21.09.2021 здійснювало оптову реалізацію пального з місця оптової торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3 без отримання ліцензії на право оптової торгівлі на таке місце оптової торгівлі, що підтверджується акцизними накладними, складеними та зареєстрованими 21.09.2021 р. в Єдиному реєстрі акцизних накладних з акцизного складу № 10001064 на адресу суб`єктів господарювання ( за переліком). При цьому, відповідно до даних бази ЄРАН 2019 перелічені суб`єкти господарювання не здійснювали реєстрацію акцизних накладних, які б свідчили про відвантаження пального з метою його подальшого зберігання на акцизний склад уніфікований № 1001064, ТОВ «Термінал Стівідорінг і К». Відповідно до реєстру отриманих ліцензій ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» не отримував ліцензію на право здійснення оптової торгівлі пальним за адресом Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3. ( а.с. 29-30)

08.11.2021 року ГУ ДПС в Одеської області листом за № 14958/КПР/15-32-09-02-06 на заперечення ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» від 25.10.2021 р. до акту перевірки повідомило, що висновки, викладені в акті перевірки є обґрунтованими та відповідають вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та Податкового кодексу України. ( а.с. 40-45)

11.11.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення (форма "С") № №27615/15-32-09-02 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) в сумі 500 000,00 грн. на підставі п.1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР. ( а.с. 36).

03.08.2022 ДПС України рішенням № 8488/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» від 26.11.2021 р. за № 26/11 залишило податкове повідомлення - рішення №27615/15-32-09-02 від 11.11.2021 р. без змін, а скаргу ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» без задоволення.

Вважаючи дане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України), яким передбачено, зокрема

- контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої. ( підпункти 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України)

- контролюючі органи мають право:

проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. ( підпункти 20.1.4, 20.1.43 пункту 20.1 статті 20 ПК України)

- контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. ( п.75.1 ст. 75 ПК України);

- фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). ( підпункт 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального; ( у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального; (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України);

- посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки ( п.81.1 ст.81 ПК України)

- акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. ( абзаци 1, 3 пункту 86.5 статті 86 ПК України)

- у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. ( п. 86.7 ст. 86 ПК України).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2 березня 2015 року №222-VIII (далі - Закон №222-VIII), ліцензування - засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, спрямований на забезпечення безпеки та захисту економічних і соціальних інтересів держави, суспільства, прав та законних інтересів, життя і здоров`я людини, екологічної безпеки та охорони навколишнього природного середовища.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України регулює Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР ( у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон 481/95-ВР), яким передбачено, зокрема

- контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.( частина перша статті 16 Закону 481/95-ВР);

- за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.(частина перша статті 17 Закону 481/95-ВР)

- до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії 500 000 гривень; ( абзац 8 частини другої статті 17 Закону 481/95-ВР)

VI. Оцінка суду

З огляду на вищенаведені положення ПК України контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, з аналізу змісту п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України вбачається, що в даному підпункту поєднано дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:

першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

другою (самостійно, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

При цьому, положеннями статті 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Таким чином, норма зазначеного вище підпункту ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу вказаних приписів статті 16 вказаного Закону покладені на контролюючий орган.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16.

При цьому, окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Як вбачається з встановлених обставин справи, а також наказу № 6952-п від 20.09.2021, відзиву на адміністративний позов, контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

З огляду на вказане суд вважає помилковою позицію позивача, що при оформленні наказу № 6952-п від 20.09.2021 у контролюючого органу відсутні визначені нормами Податковим кодексом України підстави для проведення фактичної перевірки позивача, а тому відхиляє доводи позивача щодо визнання наказу неправомірним, а наслідки фактичної перевірки незаконними.

При цьому, наведені позивачем у позові правові позиції Верховного Суду щодо дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення фактичних перевірок суд не приймає до уваги, оскільки наведені правові позиції касаційної інстанції висловлені щодо інших правовідносин, тобто не є ідентичними тим, які є предметом розгляду у даній справі.

Натомість, висновок суду з означеного вище спірного питання відповідає останній правовій позиції Верховного Суду, висловленого у постанові від 21 липня 2022 року у справі № 320/1864/21.

Надаючи оцінку встановленим контролюючим органом під час проведення контрольного заходу порушень, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суд вказує про таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ Термінал Стівідорінг і К має ліцензію на право зберігання пального, видану ГУ ДПС в Одеської області за № 1900006 від 01.07.2019, терміном дії до 01.07.2024 року (а.с. 47).

Висновок уповноважених посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області в акті перевірки щодо оптової торгівлі ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» дизельним пальним без ліцензії з місця оптової торгівлі акцизного складу, уніфікований № 1001064 за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. З, на адресу суб`єктів господарювання, які зазначені на сторінках 11,12 акту перевірки, вмотивований, зокрема

- фактом складання та реєстрації ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» 21.09.2021 в Єдиному реєстрі акцизних накладних (далі ЄРАН 2019)

- не здійснення реєстрації акцизних накладних суб`єктами господарювання, які зазначені на сторінках 11,12 акту перевірки, що могло б свідчили про відвантаження пального з метою його подальшого зберігання на акцизний склад.

Тобто, вказані обставини на думку податкового органу є достатньою підставою для кваліфікації ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» порушення ст. 15 Закону № 481/95-ВР, якою передбачено, що оптова торгівля пальним здійснюється за наявності ліцензії.

Надаючи правову оцінку вказаному висновку відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України № 481/95-ВР суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно. А за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

У відповідності до статті 1 Закону України № № 481/95-ВР, оптова торгівля пальним діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Отже, Законом України № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним має місце лише у випадку реалізації пального суб`єктам роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим суб`єктами, тобто коли господарська операція має наслідком перехід права власності на пальне до іншої особи.

Таким чином, Законом України № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля це не просто реалізація, а реалізація з передачею права власності на товар.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ Термінал Стівідорінг і К ( виконавець) укладено з ТОВ «Євростандарт» ( замовник) договір про надання послуг зі зберігання та відвантаження на автомобільний і залізничний транспорт нафтопродуктів № 30/12-2020-2 від 30.12.2020 року, предметом якого надання виконавцем послуг зі зберігання та відвантаження на автомобільний і залізничний транспорт нафтопродуктів. ( п.1.1. договору). При цьому, право власності на нафтопродукти до виконавця не переходять. ( п. 1.3. договору) ( а.с. 180)

Аналогічні за змістом договори про надання послуг зі зберігання та відвантаження на автомобільний і залізничний транспорт нафтопродуктів укладені ТОВ Термінал Стівідорінг і К з іншими замовниками послуг, зокрема

- ТОВ «Анвітрейд» - договір № 17/12-2020 від 17.12.2020 року;

- ТОВ «Анвітрейд плюс» договір № 07/05-21 від 07.05.2021 року;

- ТОВ «Кворум-Нафта» договір № 30/12-2020-4 від 30.12.2020 року;

- ТОВ «Компас Кіровоград» договір № 05/05-21 від 05.05.2021 року;

- ТОВ «Перший Український Сільськогосподарський Кооператив» (ТОВ «ПУСК») договір № 09/04-21 від 09.04.2021 року;

- ТОВ «Татойл» договір № 05/05-21-1 від 05.05.2021 року;

- ТОВ «Трансальянс» договір № 30/12-2020 від 30.12.2020 року;

Підтвердженням виконання вказаних договорів є акти приймання на відповідальне зберігання, заявки на відвантаження нафтопродуктів, ТТН про перевезення нафтопродуктів за заявками замовників, акти видачі з відповідального зберігання, акти надання послуг, платіжні доручення, податкові накладні ( т. І. а.с. 48- 250, т. ІІ. а.с. 1-131).

Відтак, судом встановлено, а відповідачем в ході розгляду справи не спростовано, що реалізація ТОВ Термінал Стівідорінг і К дизельного палива його контрагентам, переліченим в акті перевірки, відбувалась на виконання договорів надання послуг зі зберігання та відвантаження на автомобільний і залізничний транспорт нафтопродуктів.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігай) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Відповідно до положень пп. 14.1.32 п. 14.1 ст. 14 ПК України відповідальне зберігання визначено як господарська операція, що здійснюється платником податків і передбачає передачу згідно з договорами схову матеріальних цінностей на зберігання іншій фізичній чи юридичній особі без права використання у господарському обороті такої особи з подальшим поверненням таких матеріальних цінностей платнику податків без зміни якісних або кількісних характеристик.

За приписами пп. 14.1.202 п. 14.1 ст.14 ПК України, продаж (реалізація) товарів - будь- які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

З огляду на вказане, зберігач не має права реалізувати пальне, яке йому не належить, а відтак за господарською операцією з надання послуг зі зберігання передача прав власності на такі товари не відбувається, а відтак реалізація дизельного палива за договорами про надання послуг зі зберігання та відвантаження на автомобільний і залізничний транспорт нафтопродуктів, укладеними між ТОВ Термінал Стівідорінг і К та його контрагентами не є оптовою торгівлею паливом.

При цьому, відповідно до пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Таким чином, ПК України встановлює, що реалізацією є навіть передача пального зі свого акцизного складу до свого ж акцизного складу пересувного чи власного споживання.

Отже, ПК України та Закон України № 481/95-ВР розділяють поняття «оптова торгівля пальним» та «реалізація пального» і їх ототожнювати неможливо.

Будь-які дії з підакцизними товарами (в тому числі з пальним) повинні відображатись в акцизних накладних відповідно до порядку їх заповнення що передбачено ст. 231 ПК України.

Так, відповідно до п. 231.3 ст. 231 ПК України, акцизна накладна складається платником податку в день ввезення на митну територію України пального або спирту етилового чи в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в одному примірнику у разі реалізації пального або спирту етилового:

а) з акцизного складу: для власного споживання чи промислової переробки або на обсяги втраченого у межах та/або понад встановлені норми втрат, зіпсованого, знищеного, у тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування у процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування пального або спирту етилового; будь-яким іншим особам - не платникам податку;

б) з акцизного складу пересувного: для власного споживання чи промислової переробки або на обсяги втраченого/зіпсованого/знищеного пального або спирту етилового; будь-яким іншим особам - не платникам податку.

Особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана скласти акцизну накладну в двох примірниках у разі реалізації пального або спирту етилового:

а) з акцизного складу до іншого акцизного складу, в тому числі через трубопровід або з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового таким інший акцизний склад уже відомий;

б) з акцизного складу до акцизного складу пересувного;

Особа, яка склала акцизну накладну в двох примірниках, зобов`язана зареєструвати перший примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

Розпорядник акцизного складу/розпорядник акцизного складу пересувного - отримувач пального або спирту етилового зобов`язаний зареєструвати другий примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних після реєстрації першого примірника такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний.

Якщо платник податку одночасно є особою, яка реалізує та отримує пальне або спирт етиловий, складання та реєстрація акцизних накладних у двох примірниках здійснюються у встановленому цим пунктом порядку для складання та реєстрації акцизних накладних у двох примірниках.

У даній ситуації замовник при передачі пального з акцизного складу на акцизний склад виконавця для зберігання, а також виконавець при видачі пального зі зберігання замовнику здійснюють операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального.

Відтак, зазначені операції належать до операцій з реалізації пального в розумінні пп. 14.1.212 ПКУ, тобто для цілей розділу VI цього Кодексу.

Проаналізувавши викладені норми законодавства, суд дійшов висновків, по-перше, реалізація пального з відповідального зберігання не є оптовою торгівлею пальним, але є реалізацією проте не може кваліфікуватись як торгівля, оскільки відповідно до наведених норм ст. 1 Закону України № 481/95-ВР торгівля пальним це передача права власності на пальне іншій особі.

По-друге, будь-які операції з підакцизними товарами ( у даному випадку з паливом) повинні відображатись в акцизних накладних відповідно до порядку їх заповнення що передбачено ст. 231 ПК України.

Як зазначалось, вище, ТОВ Термінал Стівідорінг і К були складані та зареєстровані акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних по факту реалізації 21.09.2021 дизельного палива в кількості 754133,81 л. з акцизного складу, уніфікований № 1001064 на адресу суб`єктів господарювання, які зазначені на сторінках 11, 12 акту перевірки.

Вказане свідчить про виконання позивачем ст. 231 ПК України, проте відповідач всупереч наведеним вище нормам Закону № 481/95-ВР та ПК України визнав вказані дії позивача, як доказ здійснення ним оптової торгівлі паливом без ліцензії, тим самим встановивши порушення статті 15 Закону України № 481/95-ВР.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до абз. 8 частини 2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР відповідальність у вигляді штрафу накладається саме за оптову торгівлю пальним без ліцензії, а не за оптову реалізацію пального без ліцензії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.05.2018, справа № 818/1070/17, номер судового рішення в ЄДРСРУ 73811933, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому презумпція добросовісності платника податків як зазначено у постанові Верховного суду від 04.09.2018 (№ К/9901/49277/18) справа 809/1337/17 - означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Суд вважає, що в межах даних спірних правовідносин відповідач матеріалами фактичної перевірки мав довести належними та допустимими доказами факт реалізації пального ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» з місця оптової торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд. 3, за якою відбувся перехід права власності від ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» до суб`єктів господарювання, які зазначені на сторінках 11,12 акту перевірки від 01.10.2021 № 21696/15-32-09-02/31154105, що у розумінні є ознакою оптової торгівлі пальним.

Посилання відповідача в акті перевірки на не здійснення суб`єктами господарювання, які вказані на сторінках 11,12 акту перевірки, реєстрації в ЄРАН 2019 акцизних накладних, що унеможливлювало визнати відвантаження такого пального з метою його подальшого зберігання на акцизний склад уніфікований № 1001064, за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд 3, то суд вважає його необґрунтованим, оскільки вказане не спростовує наведені у ПК України та Закон України № 481/95-ВР поняття «оптова торгівля пальним».

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) на суму 500 000,00 гривень, відповідач діяв не на підставі Закону № 481/95-ВР та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності згідно зі ст. 17 цього Закону.

VII. Висновок суду

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. ( частина 1 ст. 77 КАС України).

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

VІІІ. Розподіл судових витрат

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат в частині судового збору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 7 500,00 грн., що підтверджується платіжним документом № 945 від 21.09.2022 р.

З огляду на викладене та в враховуючи, що судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7 500,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, то як вбачається з зі змісту позову, позивач визначив орієнтовану суму 100 000,00 грн., проте докази на їх підтвердження надасть протягом 5 днів після ухвалення рішення, тому на момент ухвалення даного рішення, вказане питання судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Термінал Стівідорінг і К (, місцезнаходження: 65481, м. Южне,вул. Берегова, б. 3) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення (форма "С") №27615/15-32-09-02 від 11.11.2021 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) на суму 500 000,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Термінал Стівідорінг і К судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 500,00 ( сім тисяч п`ятсот ) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна