Справа № 308/8112/22
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8112/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що постановою заступника командира взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Дороша Ф.І. серії БАБ № 113814 від 26 червня 2022 року його - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126, ст. 125, ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 26 червня 2022 року о 12:30 годині він в м. Ужгород по вул. Петефі, 19, керував транспортним засобом АІМА 135, не зареєстрованим в органах МВС України, без мотошолома та без посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, порушив вимоги п. п. 2.1 а ПДР.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Вказує, що пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Зазначає, що згідно з наведеним у п. 1.10 ПДР визначенням терміну «транспортний засіб» - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. «Механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, пояснює, що Правилами дорожнього руху розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Також вказує, що відповідно до п. 3 розділу «Загальні положення» Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року (зі змінами), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії. Зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. До категорії А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Стверджує, що зазначені положення свідчать про те, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 та 4 кВт.

Зазначає, що до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі 278/3362/15-к від 01 березня 2018 року.

Пояснює, що 04 липня 2021 року ним в інтернет-магазині «COMFY» було придбано електроскутер «АІМА Power Eagle White», серійний номер LEUDWEF05M1300549. Відповідно до технічного паспорта пристрою «АІМА Power Eagle White» потужність електричного мотору останнього становить 1200 Вт, тобто 1 кВт.

Таким чином, стверджує, що транспортний засіб «АІМА Power Eagle White» з потужністю електродвигуна 1 кВт, не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 а ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Крім того зазначає, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, інспектором не зазначено конкретну модель транспортного засобу, на якому він пересувався із зазначенням його серійного номера та інших ідентифікаційних ознак.

Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серії БАБ № 113814 від 26 червня 2022 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права.

На підставі викладеного, просить суд скасувати постанову командира взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Дороша Ф.І. серії БАБ № 113814 від 26 червня 2022 року, якою його - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126, ст. 125, ч. 5 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.07.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01 липня 2022 року через канцелярію суду представник відповідачів Ісак Д.І. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивач керуючи транспортним засобом електроскутером, не був в застебнутому мотошоломі, не мав права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії та керував транспортним засобом, що не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.1а ПДР та статтю 15 Закону України «Про дорожній рух» , тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, ст. 125, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Зазначає, що відповідно до п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно п. 3 Положень керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб, сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.

З огляду на вищевикладене, відповідно до п. 2.13. Правил дорожнього руху, п. 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», стверджує, що позивач для керування транспортним засобом, обладнаним електродвигуном потужністю до 4 кВт, зобов`язаний мати посвідчення водія категорії А1 та у відповідності до п. 2.4. а ПДР, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія.

В контексті розгляду даної справи звертає увагу на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 27 грудня 2019 року у справі № 310/4817/17 (2- а/310/156/17), адміністративне провадження № К/9901/15745/18.

Окрім того зазначає, що Законом України від 17 листопада 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Таким чином, вказує, що з 01 січня 2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Таким чином, вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене вище, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів у дане судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3, ч. 9 ст. 205 КАС України у разі неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 червня 2022 року заступником командира взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Дорошем Ф.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 113814, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за та ч. 2 ст. 126, ст. 125, ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 26 червня 2022 року о 12:30 годині в м. Ужгород по вул. Петефі, 19, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом АІМА 135, не зареєстрованим в органах МВС України, без мотошолома та без посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. п. 2.1 а ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина п`ята статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -

Стаття 125 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких передбачено обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За правилами п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР.

Згідно з наведеним у п. 1.10 ПДР визначенням терміну «транспортний засіб» це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. «Механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, «Правилами дорожнього руху» розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 розділу «Загальні положення» Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року (зі змінами), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії. Зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. До категорії А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Відповідно до п. 1.10 ПДР мопед це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

Отже, мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Зазначені положення свідчать про те, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 та 4 кВт.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «АІМА 135».

Судом встановлено, що 11.10.2021 року позивач придбав електроскутер «АІМА Pover Eagle», що підтверджується копією товарного чека від 04.07.2021 року з магазину «Comfy», копією акту прийому-передачі товару, копією технічного паспорта пристрою. В копії технічного паспорту пристрою придбаного позивачем електроскутера «АІМА Pover Eagle» потужність двигуна даної моделі електричного скутера становить 1200 Вт, тобто 1 кВт.

Таким чином, транспортний засіб «АІМА Pover Eagle» з потужністю електродвигуна 1 кВт, не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1а ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.03.2018 у справі № 278/3362/15-к не є прийнятним, оскільки вказаний висновок стосується саме керування мопедами, а електроскутер потужність двигуна якого становить 1200 Вт, тобто 1 кВт не прирівнюється до мопеду.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин постанова серії БАБ № 113814 від 26 червня 2022 року підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відтак, підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 74, 77, 90, 139, 244-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову командира взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Дороша Ф.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113814 від 26 червня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126, ст. 125, ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. О. Кошового, 2, м. Ужгород, Закарпатська область.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуюча О.В. Лемак