Справа № 480/165/22
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2022 р. Справа № 480/165/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови йому в переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати йому до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період проходження строкової військової служби - 1 рік 7 місяців 5 днів (з 27.10.1980 по 01.06.1982) та період роботи на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання - 2 роки 4 місяці 15 днів (з 16.05.1986 по 30.09.1988) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 01.07.2021. Позовні вимоги мотивує тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На звернення до відповідача з заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію з віком відповідно до Закону України "Про державну службу" отримав відмову, мотивовану відсутністю у нього 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. За підрахунками відповідача стаж його роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, становить 8 років 07 місяців 15 днів. При цьому до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, відповідач не зарахував період проходження ним строкової військової служби з 27.10.1980 по 01.06.1982 та період роботи на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання з 16.05.1986 по 30.09.1988. Вважає таке рішення протиправним та зазначає, що факт зайнятості на зазначеній роботі підтверджується даними трудової книжки та оригіналами відповідних письмових документів. У зв`язку з цим відмова відповідача зарахувати до його стажу роботи вказаний період роботи та період служби в армії та відмова перевести його на пенсію з віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправною та такою, що порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити.
Відповідач про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення йому копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, але у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав. З огляду на положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач у період з 27 жовтня 1980 року по 01 червня 1982 року проходив строкову військову службу в лавах Радянської Армії, у період з 16 травня 1986 року по 30 вересня 1988 року працював на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання. З 18.07.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за віком до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.15-17,18-19).
01.07.2021 позивач звернулася до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію з віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Листом від 03.08.2021 відповідач відмовив позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до п.п. 10, 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII, оскільки станом на 01.05.2016 у заявника немає 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. За підрахунками відповідача його стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, становить 8 років 07 місяців 15 днів (а.с.12-13,14).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію з віком відповідно до Закону України "Про державну службу" необґрунтованою з огляду на таке.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII (далі Закон N 889-VIII).
Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п.п. 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. N 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. N 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. N 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. N 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII набрав чинності 01.05.2016.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.
Частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII (далі Закон N 3723-XII) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.
Таким чином, необхідною умовою для наявності в осіб, які мають стаж державної служби не менш як 10 років та осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII, є досягнення такими особами визначеного віку та наявність у них страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У свою чергу, такий вік як умова призначення пенсії за віком визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Тобто, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які:
1) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
2) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З системного аналізу вказаних норм слідує, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII після 01.05.2016 р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону N 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону N 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 265/3709/17 та постанові від 19 березня 2019 року у справі № 357/1457/17.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-11). Отже, пенсійний вік позивача відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба.
На підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. N 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом N 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII.
Відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
На підставі викладеного у спірних правовідносинах необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283 (чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі Порядок).
Відповідно до п. 3 Порядку до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Отже, період проходження служби у Збройних Силах зараховується до стажу державної служби позивача.
Що стосується вимоги позивача зарахувати до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період роботи на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання - 2 роки 4 місяці 15 днів (з 16.05.1986 по 30.09.1988), суд зазначає таке.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Суд враховує, що в Радянській Україні не існувало юридично встановленого інституту державної служби, однак, державна служба функціонувала за ознаками державно-службових відносин, яка включала широкий спектр осіб партійного апарату, органів, установ і підприємств, які перебували на утриманні держави і виконували обов`язки та мали відповідні права, а також порядок проходження служби, подібні до встановлених у незалежній Україні. Під радянською державною службою слід розуміти окремий вид трудової діяльності особи, що займає в державному апараті посаду за обранням або призначенням, зі здійснення певних державних службових обов`язків за грошову винагороду, яку вона одержує від держави.
Радянські державні службовці мали особисті права та обов`язки, які визначалися нормами трудового права. Службові права та обов`язки державних службовців регламентувалися здебільшого правилами внутрішнього розпорядку, статутами про службу, положеннями про органи державного управління та іншими нормативними державно-правовими актами.
Постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР від 14 листопада 1985 року N 1114 "О дальнейшем совершенствовании управления агропромышленным комплексом" та пунктом 1 Постанови ЦК Компартії України та Ради Міністрів УРСР "О дальнейшем совершенствовании управления агропромышленным комплексом Украинской ССР" від 10 грудня 1985 року N 429, чинними на час виконання позивачем обов`язків провідного зоотехніка по м`ясу, встановлено: "Государственный агропромышленный комитет Украинской ССР (Госагропром УССР) является центральным органом государственного управления агропромышленным комплексом республики и наряду с облисполкомами несет всю полноту ответственности за наращивание производства, выполнение планов закупок сельскохозяйственной продукции и обеспечение ее полной сохранности, качественную переработку и значительное расширение ассортимента продовольственных товаров. В этих целях Комитет наделяется соответствующими правами и полномочиями в области планирования, финансирования и обеспечения материально-техническими ресурсами агропромышленного комплекса.
Решения Госагропрома УССР, принимаемые в пределах его компетенции, являются обязательными для исполнения всеми министерствами и ведомствами УССР, а также учреждениями, объединениями, предприятиями и организациями.
Госагропром УССР осуществляет свою деятельность под руководством Совета Министров УССР, а агропромы областей, районные агропромышленные объединения - под руководством соответственно исполкомов областных, районных Советов народных депутатов".
Пунктом 3 останньої Постанови визначалося: "Обязать обкомы партии, исполкомы областных Советов народных депутатов и Госагропром УССР обеспечить: создание в установленном порядке агропромышленных комитетов в областях (агропромов областей); соответствующую перестройку районных агропромышленных объединений, предусмотрев их организационное укрепление как единых органов территориального управления хозяйствами, организациями и предприятиями, входящими в агропромышленный комплекс".
Пунктом 9 Постанови ЦК Компартії України та Ради Міністрів УРСР "О дальнейшем совершенствовании управления агропромышленным комплексом Украинской ССР", визначено: "Установить, что аппарат управления Госагропрома УССР, агропромов областей, районных агропромышленных объединений создается за счет общей численности органов управления упраздняемых министерств, ведомств УССР и подведомственных им организаций. Структура, предельная численность и фонд заработной платы работников центрального аппарата Госагропрома УССР и организаций при нем, а также численность и фонд заработной платы работников аппарата агропромов областей и районных агропромышленных объединений утверждаются Советом Министров УССР.
Штатное расписание центрального аппарата Госагропрома УССР утверждается Председателем Комитета".
Отже, на підставі зазначених положень 02.01.1986 районне управління сільського господарства Охтирського райвиконкому було реорганізоване в Охтирське районне агропромислове об`єднання (РАПО), а 26.07.1986 утворено на підставі рішення сьомої сесії дев`ятнадцятого скликання Охтирською районною радою народних депутатів.
Рішенням виконкому Охтирської районної ради народних депутатів від 19.02.1986 № 35 було затверджено структуру апарату Охтирського РАПО, до якого входив відділ з виробництва, заготівлі та переробки продукції тваринництва, у якому позивач обіймав посаду провідного спеціаліста (а.с.15-17,28-34).

Рішенням виконкому Охтирської районної ради народних депутатів від 24.07.1986 № 169 було затверджено Положення про Охтирське районне агропромислове об`єднання. Так, пунктом 1 Положення визначено, що Охтирське районне агропромислове об`єднання є первинною ланкою в системі управління агропромисловим комплексом, що здійснює управління безпосередньо підпорядкованим йому підприємствами та організаціями, а також координує діяльність інших підприємств та організацій, що входять до складу агропромислового комплексу району.

Об`єднання відповідно до чинного законодавства здійснює державне керівництво колгоспами, сприяє Раді колгоспів району у вирішенні покладених на неї завдань з питань колгоспного будівництва.

Пунктом 5 Положення визначено підпорядкування Охтирського РАПО районній раді народних депутатів, виконкому, агропромисловому комітету області.

Пунктами 8-9 Положення визначено керівництво Охтирського РАПО, відповідно до яких керівними органами управління РАПО є рада об`єднання, яка утворюється на сесії районної Ради народних депутатів за поданням її виконкому.

Пунктом 42 визначено, що РАПО має гербову печатку із зображенням державного герба Української РСР зі своїм найменуванням (а.с.35-54).

Враховуючи викладене, посада провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання належала до посад окремого виду трудової діяльності особи, яка займає в державному апараті посаду за обранням або призначенням, зі здійснення певних державних службових обов`язків за грошову винагороду, яку вона одержує від держави. Відповідна, така посада належить до посад державної служби.

Отже, період роботи позивача на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання з 16 травня 1986 року по 30 вересня 1988 року, що підтверджується даними трудової книжки (а.с.15-17), зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, станом на 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII) позивач досяг віку, який дає право на одержання пенсії державних службовців, мав достатній страховий стаж та стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому за ним зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N 3723-XII.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачу в переведенні його з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", не дотримався його вимог та вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період проходження строкової військової служби та період роботи на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити йому пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 01.07.2021, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.57).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ідентифікаційний код 21108013) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період проходження строкової військової служби - 1 рік 7 місяців 5 днів (з 27.10.1980 по 01.06.1982) та період роботи на посаді провідного зоотехніка Охтирського районного агропромислового об`єднання - 2 роки 4 місяці 15 днів (з 16.05.1986 по 30.09.1988).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 01.07.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах