Справа № 753/7106/22
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7106/22
провадження № 2-а/753/198/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві та інспектора Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта Щасного Володимира Володимировича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2022 позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві та інспектора Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта Щасного Володимира Володимировича про скасування постанови серії ЕГА № 695287 від 01.07.2022.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.07.2022 відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності заст. 183 КУпАП, а саме за те, що 01.07.2022 позивач здійснив завідомо неправдивий виклик по спецлінії «102». Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 850 грн.

Однак, ОСОБА_1 зазначає, що дана постанова є протиправною, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та складеною за відсутності належних доказів, з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з огляду на такі обставини.

Виклик поліції був здійснений за телефоном «102». Під час повідомлення працівникам поліції телефонним дзвінком, ОСОБА_1 пояснив, що 01.07.2022 до його помешкання ( АДРЕСА_1 ) прибули його родичі: мати, батько та брати, та в грубій формі вимагали, щоб він звільнив приватний будинок, оскільки вони мають намір вселятися. Для захисту своїх прав позивач звернувся на гарячу лінію «102» та повідомив продану подію. На місце події прибув наряд поліції, серед яких був і інспектор Щасний В.В., який, у присутності адвоката Перепьолкіної Ю.В., відібрав у ОСОБА_1 заяву та пояснення. Після того, як працівники поліції поїхали від помешкання, брат позивача почав вибивати вікна та двері будинку, що підтверджується фотознімками, тому позивач повторно звернувся на гарячу лінію «102». Прибувши за вказаною адресою повторно, інспектор поліції Щасний В.В., не з`ясувавши всіх обставин виклику, склав оскаржувану постанову про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП.

Таким чином, як вказує позивач,виклик спеціальних служб був правдивий, ніякого умислу не було, оскільки стосовно нього могли бути вчинені протиправні дії.

Однак, інспектором поліції постанова складена без врахування зауважень позивача та конкретної обстановки, свідків пригоди працівник поліції не виявляв і не опитував, доказів правопорушення не надано, тобто, на думку позивача, факт порушення оснований на припущенні, що є порушенням закону.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Положеннями ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України)закріплено, що при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заява по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відповідності до стст. 159, 163 КАС України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.07.2022 інспектором Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві старшим лейтенантом Щасним В.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 695287 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

За змістом ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і передбачені статтю 183 КУпАП.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Крім цього, суд враховує, що статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу Національної поліції має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

При цьому, належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові про притягнення до відповідальності обставин.

Крім цього, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів, на підставі яких інспектором поліції зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Обов`язок доказування відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій, рішень чи бездіяльності в адміністративних справах не може бути перекладено на позивача.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин у даній адміністративній справі, дії позивача щодо повідомлення (виклику) на спецлінію «102» Національної поліції з приводу домашнього насильства, не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно, не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись стст.2,4-9,14-15,72-79,139,229,241-246,257-262,268-271,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративним позов ОСОБА_1 до Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві та інспектора Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта Щасного Володимира Володимировича про скасування постанови - задовольнити.

Постанову серії ЕГА № 695287 від 01.07.2022 інспектора Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта Щасного Володимира Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КпАП України - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заст. 183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.