Справа № 520/25229/21
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 листопада 2022 року № 520/25229/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Кіт С.В.,

представника відповідача - Лютянського М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фірми "Немо ЛТД" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (просп. Перемоги, буд. 54-А, кв. 68, м. Харків, 61202, код 22625835) до Головного управління ДПС в Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 43983495) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фірма Немо ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДПС у Харківській області № від 10.11.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, підтримав доводи викладені в позові, відповіді на відзив та додаткових поясненнях, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позов та додаткових поясненнях зазначив, що доводи позовної заяви є безпідставними та помилковими, а позов не підлягає задоволенню, оскільки встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване рішення прийнято на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству. В задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зміст позову, відзиву, відповіді на відзив, додаткових пояснень, зібраних по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Фірми Немо ЛТД ТОВ, перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Харківській області, основний від діяльності позивача є 49.31. пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

На підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481), на виконання наказу ГУ ДПС від 13.09.2021 №6847-п, посадовими особами ГУ ДПС проведено фактичну перевірку Фірми Немо ЛТД ТОВ, за місцем провадження господарської діяльності: вул. Повздовжня,8, м. Харків з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства в сфері виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС. Перевірку проведено за період з 01.07.2019 по день закінчення перевірки. Перевірка проводилась з 14.09.2021 по 23.09.2021.

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами відповідача складено акт від 24.09.2021 №16665/20-40-09-01-08/22625835.

На підставі висновків акту перевірки керівником ГУ ДПС прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 10.11.2021 № у розмірі 500000,00 грн. за зберігання пального без наявності ліцензії.

Позивач не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Так, відповідачем повідомлено, що під час перевірки встановлено, що основним видом діяльності позивача є надання послуг перевезення пасажирів за міськими маршрутами автотранспортними засобами. Згідно наданих до перевірки документів позивач використовує 43 транспортні засоби. За даними Єдиного реєстру акцизних накладних, наданих до перевірки документів, прибуткових та товаротранспортних накладних, оборотно сальдових відомостей, встановлено, що у період з 01.07.2019 по 29.09.2021 Фірма Немо ЛТД ТОВ отримано пальне за кодом УКТЗЕД в загальній кількості 563387,37 літрів. За період з 01.04.2020 по 22.03.2021 (до отримання ліцензій) отримано 208463,72 літрів пального.

Приймання та подальше зберігання пального здійснювалось за адресою: вул. Повздовжня,8, м. Харків, що вбачається з акцизних накладних, наданих документів під час перевірки та огляду території.

Зокрема, відповідно до акцизних накладних від 31.10.2020 № 52 позивачем отримано від ТОВ «Діамант-трейдінг» пальне - важкі дистиляти (УКТЗЕД ) у кількості 7529,84 кг (9111,57 літрів), видаткова накладна від 31.10.2020 №31/10-2 ; від 31.10.2020 № 53 позивачем отримано від ТОВ «Діамант-трейдінг» пальне - важкі дистиляти (УКТЗЕД ) у кількості 7529,84 кг (9111,57 літрів), видаткова накладна від 31.10.2020 №31/10-3.

Отже, на підставі вказаних акцизних накладних загальна кількість отриманого пального 31.10.2020 становить 18223,14 літрів, що значно перевищує об`єм паливних баків транспортних засобів, які експлуатує позивач.

Відповідно до акцизних накладних від 21.11.2020 № 29 позивачем отримано від ТОВ «Діамант-трейдінг» пальне - важкі дистиляти (УКТЗЕД ) у кількості 7642,76 кг (9189,32 літрів), видаткова накладна від 21.11.2020 №21/11-1; від 21.11.2020 № 30 отримано від ТОВ «Діамант-трейдінг» зальне - важкі дистиляти (УКТЗЕД ) у кількості 7642,76 кг (9189,32 літрів), видаткова накладна від 21.11.2020 №21/11 -2.

Отже, на підставі вказаних акцизних накладних загальна кількість отриманого пального 21.11.2020 становить 18378,64 літрів, що значно перевищує об`єм паливних баків транспортних засобів, які експлуатує позивач.

Також, відповідачем зазначено, що при виїзді за адресою:вул. Повздовжня,8, м. Харків, встановлено наявність території, на якій розташовано комплекс споруд для здійснення зберігання та обслуговування транспортних засобів, а також ємність (резервуар сталевий горизонтальний ємністю 25 м.куб) для зберігання пального з приладами для прийняття та відвантаження (видачі пального). Відповідно до інвентаризаційного опису основних засобів від 01.12.2020 № 13 ємність для зберігання пального прийнята в експлуатацію 01.08.2013 та перебуває на балансовому рахунку Фірми Немо ЛТД ТОВ.

Згідно наданих до перевірки звітів про обіг пального та подорожніх листів, отримане пальне використовується для заправки автотранспортних засобів, які використовуються у власній господарській діяльності позивача.

Позивачем отримано ліцензію на право зберігання пального: термін дії з 23.02.2021 до 23.02.2026р.

Отже, в ході перевірки встановлено, що в період з 01.04.2020 по 22.02.2021 Фірма Немо ЛТД ТОВ зберігала пальне для потреб власного споживання за відсутністю відповідної ліцензії, чим порушено вимоги ч.1,8 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального"від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Представник позивача зазначила, що в період з 01.04.2020 по 22.02.2021 підприємством не використовувалась для зберігання пального наявна на території провадження діяльності ємність. Все пальне яке отримувалось у вказаний період, на підставі договору поставки від ТОВ Діаманд Трейдінг, зливалося у баки транспортних засобів, які використовуються у господарські діяльності. У позивача є 37 власних автобусів та мікроавтобусів, 30 орендованих. Відповідно до їх технічних характеристик загальна місткість пального 9799л., відповідно до наданих видаткових накладних кожна поставка пального була об`ємом до 9799 л. Отже, на думку представника позивача, у вказаний період у підприємства не було необхідності отримувати відповідну ліценцію.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або місцезнаходженням постійного представництва.

Зміни до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" у частині запровадження ліцензування усіх видів діяльності у сфері обігу пального (виробництва, оптової/роздрібної торгівлі та зберігання) були внесені Законом України віл 23 листопада 2018 року №2628-VIII та набрали чинності з 01.07.2019. При цьому, притягнення порушників до фінансової відповідальності за недотримання норм Закону №481 у частині зберігання пального без ліцензії було відтерміновано до 31.03.2020 (порушники притягуються до відповідальності лише починаючи з 01.04.2020).

Тобто, законодавець визначив усі без виключення операції у сфері обігу пального, такими, що підлягають ліцензуванню.

Метою ліцензування діяльності вищевказаних видів господарської діяльності є припинення фактів обігу на території України паливно-мастильних матеріалів нелегального походження, виключення випадків їх незаконного обігу.

Випадки, коли суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отриманий ліцензії на право зберігання пального чітко визначені у ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Так, суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії. Отже, суб`єкт господарювання, який має ліцензію на виробництво пального та/або право оптової/роздрібної торгівлі пальним, звільняється від обов`язку додатково отримувати ліцензію на право зберігання пального.

Що стосується суб`єктів господарювання, які придбавають пальне з метою його використання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки та не реалізують його іншим особам, то вони повинні в обов`язковому порядку отримати ліцензію на право зберігання пального.

Вийнято передбачений ч. 19 ст. 15 вказаного Закону.

Так, ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

- підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

- підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

- суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

- ліцензій на право зберігання пального не отримується за умови його зберігання виключно у споживчій тарі до 5 літрів;

Інших умов для звільнення суб`єктів господарювання від отримання ліцензії на право зберігання пального Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" не місіть.

Відтак, суб`єкти господарювання, які придбавають пальне для потреб власного споживаний, здійснюючи при цьому відпуск пального відразу у паливні баки транспортних засобів, повинні отримати ліцензію на право зберігання пального за адресою фактичного місця знаходження таких транспортних засобів.

Для таких суб`єктів законодавством встановлена спрощена процедура отримання ліцензії, вони повинні подати лише заяву на отримання ліцензії, у якій зазначити про використання пального для потреб власного споживання, загальну місткість ємностей (паливних баків транспортних засобів), що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

На підтвердження обґрунтованості даного висновку свідчить наступне.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячною і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" встановлено, що місцем зберігання пального вважається місце (територія), на якому розташовані споруди та або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

При цьому, під зберіганням пального розуміється діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Паливний бак є складовою конструкції паливної системи автомобіля та призначений для зберігання запасу палива, необхідного для роботи двигуна.

Те, що паливний бак слід розглядати саме як ємність для зберігання пального свідчать також положення пп. 14.1.6 п. 14 1 ст. 14 Податкового кодексу України, у якому надається визначення акцизному складу. Так, зокрема у вказаній нормі зазначається, що не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.

Судом встановлено, що позивач отримував пальне на підставі належним чином зареєстрованих акцизних накладних. При реєстрації акцизних накладних постачальник зазначив наступні критерії: код операції « 3», умови оподаткування « 0», напрямок використання « 0».

Згідно з приписами Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2019 №262, такі критерії використовуються у разі відвантаження продукції на адресу місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання не платник акцизного податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Також нормами вищевказаного Порядку встановлено, що в акцизній накладній, складеній на операції з реалізації пального суб`єкту господарювання, який не є платником (код операції « 3»), з напрямом використання пального "0", зазначається адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки (з вказівкою коду органу місцевого самоврядування за КОАТУУ, області, району, населеного пункту, вулиці, номеру будинку).

В усіх акцизних накладних, складених за фактом придбання позивачем пального, у спірний період, пунктом розвантаження пального вказано адресу: вул. Повздовжня,8, м. Харків. Факт доставки пального за вищевказаною адресою також підтверджують інші документи, зокрема, подорожні листи, видаткові та товарно-транспортні накладні.

Таким чином, висновки відповідача про зберігання пального позивачем без ліцензії в період з 01.04.2020 по 22.02.2021, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому відповідачем правомірно, на підставі ч. 2 ст. 17 Закону №481, до Фірми Немо ЛТД ТОВ застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 500000,00 грн.

Щодо посилання представника позивача на протиправність дій відповідача під час проведенню фактичної перевірки та відсутність підстави для прийняття наказу про її проведення, суд зазначає, що в даному позові позивач оскаржує лише рішення про застосування фінансових санкцій, дії вчинені відповідачем під час проведення перевірки, а також наказ про її проведення не є предметом спору в даній справі.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами діючого законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2022р.

Суддя Рубан В.В.