Справа № 440/3924/18
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року

м. Київ

справа №440/3924/18

адміністративне провадження № К/9901/12494/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 (суддя Головко А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 (колегія у складі суддів Григорова А.М., Бартош Н.С., Тацій Л.В.)

у справі № 440/3924/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- визнати п.14 Протоколу №102 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12.10.2018 щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" протиправним та скасувати;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, як інваліду 2 групи з 24.11.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до п. "б" ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжити заходів до її виплати.

2. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене пунктом 14 протоколу №102 від 12.10.2018, яким відмовлено у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;

- зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з урахуванням висновків суду;

- в решті позовних вимог відмовлено.

3. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2019 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3291 від 16.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 31.03.1982 по 03.08.1984 та являється учасником бойових дій, так як під час проходження військової служби брав участь в бойових діях в республіці Афганістан з 27.07.1982 по 03.08.1984.

6. Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №4559 від 02.12.2015 встановлено поранення (контузія) і захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

7. З 24.11.2016 ОСОБА_1 визнано інвалідом II групи у зв`язку із пораненням (контузією), захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК від 29.12.2016 серії АВ 0554962.

8. ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату із заявою, в якій просив направити розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю другої групи, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в порядку статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

9. Листом від 14.03.2018 № 12/479 ІНФОРМАЦІЯ_1 надав відповідь, в якій відмовлено в нарахуванні та виплаті вищезазначеної грошової допомоги, оскільки не надано копію документа про причини та обставини травми, у зв`язку із чим матеріали не можуть бути поданими на розгляд розпорядникові бюджетних коштів - Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

10. Не погодившись з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач звернувся до суду з позовом.

11. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2018 № 816/917/18 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у складенні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду 2-ї групи з 24.11.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, викладену у листі від 14.03.2018 № 12/479; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти висновок про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 2-ї групи з 24.11.2016, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та направити на розгляд комісії Міністерства оборони України. Рішення суду набрало законної сили 13.07.2018.

12. 12.10.2018 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом №102, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку № 975.

13. Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що при зверненні із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подав документи, передбачені п.11 Порядку, затвердженого Постановою № 975.

Вважає, що витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 02.12.2015 № 4559 та Акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 2314/Ж від 25.11.2015 є належними документами, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

15. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

16. Третя особа заперечувала проти задоволення позовних вимог, погоджуючись з висновком комісії Міністерства оборони України, що відповідно до пункту 11 Порядку №975 заявником не подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Задовольняючи частково позовні вимоги, суди виходили з того, що необґрунтованими є твердження відповідача, щодо відсутності у поданих матеріалах документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки єдиним нормативним актом, який визначає перелік документів, що додаються до заяви про причини та обставини поранення, є Порядок № 975.

Абзацом 6 п. 11 Порядку № 975, серед іншого, визначено, що до заяви про призначення одноразової грошової допомоги додається документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Порядок № 975 не визначає який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Спеціально створеною комісією ВЛК підтверджено причинно-наслідковий зв`язок травм, контузії, поранень, захворювань ОСОБА_1 із виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, що по своїй суті свідчить, що поранення та захворювання позивача не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Додатковим підтвердженням отримання позивачем поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби є довідка 29.12.2016 серії АВ 0554962, згідно якої позивачу надано ІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузія, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Крім того, у дослідженому в ході розгляду справи військовому квитку № НОМЕР_1 відсутні будь-які записи про вчинення ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення; навмисного чи в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння спричинення собі тілесного ушкодження.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу внаслідок настання II групи інвалідності, не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат і виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

19. Скаржник покликається на постанову Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, у якій з метою забезпечення єдності практики вирішення спорів у подібних правовідносинах, висловлена правова позиція, згідно якої Суд відступив від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах в частині визнання актів судово-медичного дослідження та витягів протоколу військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, достатніми та належними доказами у розумінні п. 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини поранення (травм, контузії та захворювання) військовослужбовця.

20. Позивач у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

22. У касаційній скарзі відповідач заперечує проти наявності правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки ним не було надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

23. Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

24. Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 822/220/18 відступив від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах в частині визнання актів судово-медичного дослідження та витягів з протоколу військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, достатніми та належними доказами, у розумінні п. 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини поранення (травми, контузії та захворювання) військовослужбовця, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №729/426/17, від 21.08.2018 у справі №295/13892/16-а, від 23.10.2018 у справі №822/3005/17, від 11.12.2018 у справі №740/1538/17, від 29.01.2019 у справі №293/342/17, та сформулював наступний правовий висновок:

"документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування".

25. У зазначеній справі Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

26. Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

27. Застосовуючи цей висновок у контексті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що надані позивачем документи на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 02.12.2015 №4559, вказує лише на характер тілесних ушкоджень і не містить відомостей про обставини поранення позивача.

28. Висновки спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи вказують лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто імовірність спричинення рубців на тілі пораненням, яке могло мати місце у 1984 році.

29. Зі змісту витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 02.12.2015 №4559 вбачається, що він постановлений на підставі висновку спеціаліста судово-медичної експертизи № 2314/Ж від 25.11.2015, у якому відомості про обставини поранення та контузії, встановлені зі слів позивача.

30. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не додано документ, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), а тому Міністерство оборони України обґрунтовано відмовило позивачу у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.

31. Отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права при ухваленні судових рішень.

32. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

33. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

34. Рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, а тому перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статей 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі № 440/3924/18 скасувати.

Прийняти нову постанову. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб