Справа № 420/8572/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8572/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04.07.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона має необхідний страховий стаж для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та з досягненням пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 (60 років) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, та подала необхідні для цього документи, серед яких трудова книжка.

Проте, відповідач у своєму повідомленні №1500-0204-8/122223 від 30.09.2021 року зазначив, що рішенням №85 від 28.09.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком. У своєму рішенні відповідач зазначає, що страховий стаж позивача становить 25 років 10 місяців 29 днів, та не зараховано до страхового стажу періоди роботи: з 11.11.1978 по 11.08.1980 у Молочно-м`ясному радгоспі «Краснознаменський», так як некоректно зроблено запис на прийняття; з 28.08.1981 по 09.09.1982 в Алуштинському курортторзі, а саме продавцем універмага «Алушта» торгового об`єднання №1, та з 18.04.1983 по 10.08.1984 у тресті «Одесрадгоспвінбуд» - оскільки в записах є виправлення; період навчання з 01.09.1980 по 27.08.1981 - оскільки є виправлення в наказі на прийняття.

Позивач з даним рішенням не згодна, адже не зарахування до страхового стажу вказаних періодів роботи не залежало від її волі та відповідна відмова порушує її право на соціальний захист, а тому вважає, що вона має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 27.06.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 14.10.2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ПФУ у Київській області, яке прийняло оскаржуване рішення. Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку.

06.07.2022 року від представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.09.2021 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії ОСОБА_1 , проводився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Так, відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області, розглянувши заяву та додані до неї документи, 28.09.2021 року прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії за віком за №85 у зв`язку з тим, що у позивачки на дату звернення (22.09.2021 року) при досягненні нею 60 років немає необхідного страхового стажу 28 років. Страховий стаж позивачки становив лише 25 років 10 місяців 29 днів.

За наданими до заяви про призначення пенсії за віком документами Головним управлінням не зараховано до страхового стажу позивачки наступні періоди роботи:

- з 11.11.1978 по 11.08.1980 - некоректно зроблено запис на прийняття на роботу;

- з 28.08.1981 по 09.09.1982, з 18.04.1983 по 10.08.1984 - в записах є виправлення;

- період навчання з 01.09.1980 по 27.08.1981 - у наказі на прийняття є виправлення.

Головним управлінням надано роз`яснення, що для зарахування періодів з 11.11.1978 по 11.08.1980, з 28.08.1981 по 09.09.1982, з 18.04.1983 по 10.08.1984 необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працювала позивачка, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Також повідомлено, що для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку про період та форму навчання.

Однак, після отриманих роз`яснень позивачкою не надано до Головного управління ніяких підтверджувальних довідок про періоди роботи, навчання та форму навчання.

Відповідач вказав, що пенсія призначається на загальних підставах у разі можливості підтвердження факту роботи первинними документами.

Відсутність підтвердження трудового стажу належними доказами не породжує для позивачки виникнення права на пенсію за віком.

За таких умов, трудова книжка позивачки не дає можливості точно встановити факт роботи та навчання в певні періоди. Зазначені періоди роботи до страхового стажу будуть зараховані позивачу за умови надання уточнюючих довідок або стаж може бути зарахований на підставі показань свідків.

Таким чином, оскільки для призначення пенсії за віком позивачкою не надано необхідних документів, які підтверджують вищевказаний період роботи, період навчання та форму навчання, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком неможливо. Тому, ОСОБА_1 матиме право на пенсійну виплату 04.07.2024 року.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнувши пенсійного віку, 22.09.2021 року звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 44-47).

Заяву позивач розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, яким 28 вересня 2021 року прийнято рішення №85 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. У рішенні зазначено таке. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 28 років. Страховий стаж особи становить 25 років 10 місяців 29 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 11.11.1978 по 11.08.1980, так як некоректно зроблено запис на прийняття; з 28.08.1981 по 09.09.1982, з 18.04.1983 по 10.08.1984, оскільки в записах є виправлення; період навчання з 01.09.1980 по 27.08.1981, оскільки є виправлення в наказі на прийняття. Для зарахування періодів з 11.11.1978 по 11.08.1980, з 28.08.1981 по 09.09.1982, з 18.04.1983 по 10.08.1984, необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працювала заявниця, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючі довідки про період та форму навчання. Дата, з якої заявник матиме право на пенсійну виплату - 04.07.2024 року (а.с. 13).

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що з 11.11.1978 по 11.08.1980 позивач працювала у Молочно-м`ясному радгоспі «Краснознаменський»; з 28.08.1981 по 09.09.1982 - в Алуштинському курортторзі продавцем універмага «Алушта» торгового об`єднання №1; з 18.04.1983 по 10.08.1984 - у тресті «Одесрадгоспвінбуд»; з 01.09.1980 по 27.08.1981 позивач навчалася в Алуштинському середньому професійному торгово-кулінарному училищі (а.с. 8-11).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.26 Закону до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Згідно вимог статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі за текстом - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Системний аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі №235/805/17, від 06.12.2019 у справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року №58 (далі за текстом - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом.-після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції №58).

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Відповідно до п.18 постанови Ради міністрів СРСР від 06 вересня 1973 р. № 656 Про трудові книжки робочих та службовців, чинної на час внесення спірних записів до трудової книжки позивача, відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації, а тому саме по собі недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, але не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення, а отже, й такі порушення не можуть впливати на особисті права працівника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження її трудового стажу. Разом з тим, доказів, які б спростовували спірні періоди трудової діяльності позивача, відповідачі не надали. Зокрема, не надано доказів того, що позивачка не працювала у спірні періоди.

Також слід звернути увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Крім того, суд зауважує, що відповідач, вказуючи у спірному рішенні про некоректність запису на прийняття, жодним чином не обґрунтовує, в чому, на його думку, полягає "некоректність запису". Не наводить відповідач таких доводів і у відзиві на позов.

Щодо періодів роботи з 28.08.1981 по 09.09.1982, з 18.04.1983 по 10.08.1984 суд зауважує, що наявні виправлення (запис № 7 і дата звільнення закреслені, і цей запис виконано повторно; у записі № 9 є виправлення у номері наказу про звільнення) дозволяють однозначно встановити періоди роботи позивача на відповідних підприємствах.

Виправлення у записі № 4 в номері наказу про зарахування на навчання до Алуштинського середнього професійного торгово-кулінарного училища також не перешкоджають встановленню періоду навчання та зарахуванню його до страхового стажу.

Отже, періоди роботи та навчання, які згідно оскаржуваного рішення не були зараховані до страхового стажу позивача, підлягають зарахуванню.

З урахуванням цих періодів роботи та навчання позивач має необхідний для призначення пенсії за віком страховий стаж 28 років.

З огляду на вищевикладене, оскільки відмова у призначенні позивачу пенсії за віком оформлена у вигляді рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28 вересня 2021 року №85, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України з метою ефективного захисту порушених прав позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати вказане рішення.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Оскільки звернення позивача за пенсією відбулося (22.09.2021 року) не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія позивачу має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 04.07.2021 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, оскільки останнє приймало оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управлінням Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, місто Фастів(з), Київська область, 08500, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 28 вересня 2021 року №85 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04.07.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів