Справа № 200/19496/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року справа №200/19496/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року (повне судове рішення складено 25 серпня 2022 року) у справі № 200/19496/21 (суддя в І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Управління) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.06.2020 він звернувся через Веб портал Пенсійного Фонду України до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 розділу ХІV Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV). Рішенням пенсійного фонду в призначенні пенсії було відмовлено, що призвело до звернення до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2021 по справі №200/7657/20-а зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 24.06.2020 р. з урахуванням правової оцінки, наданої судом. На виконання рішення відповідачем повторно розглянута заява про призначення пенсії від 24.06.2020.

Рішенням від 24.06.2021 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач вважає, рішення відповідача протиправними, оскільки він надав усі необхідні відповідачу документи, що підтверджують його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV. На час звернення з заявою про призначення пенсії позивач мав пільговий стаж роботи, який складає 26 років 22 дні.

На підставі викладеного позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.06.2021 про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

зобов`язати Управління зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування "періоди роботи на Маріупольському Металургійному Комбінаті імені «Ілліча» на посаді підручного сталевара установки позапічного оброблення сталі з 20.06.2007 по 31.10.2015, з 22.06.2015 по 24.06.2020, що складає 12 років 7 місяців 3 дні;

зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку, відповідно до ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.06.2020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив наступне.

Правомірність свого рішення обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 претендував на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, однак у нього відсутній необхідний пільговий стаж. Норми ст. 14 Закону № 1788 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у зв`язку з набранням чинності Законом № 1058.

За висновком відповідача, період роботи ОСОБА_1 з 07 червня 1996 року по 19 червня 2007 року підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (25 років); з 20 червня 2007 року по 25 серпня 2015 року підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (Список № 1); з 26 серпня 2015 року по 07 лютого 2020 року (копія трудової книжки посвідчена відділом кадрів записом «працює по теперішній час» 07 лютого 2020 року) підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (Список № 1).

Відповідач зазначив, що стаж роботи позивача на посаді, яка надає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (25 років), становить 11 років 04 місяці 14 днів, стаж роботи відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (Список № 1) - 12 років 07 місяців 03 дні.

На день звернення за призначенням пенсії позивач досяг повних 44 роки.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 114 Закону № 1058, стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 з урахуванням взаємного зарахування періодів роботи, що дають право на пенсію за цією статтею (зарахування більш пільгового стажу роботи (ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (25 років)) до менш пільгового стажу (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (Список № 1)) становить 23 роки 07 місяців 17 днів.

За цих обставин пенсійний орган дійшов висновку, що з урахуванням наявного пільгового стажу позивач набуде право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 після досягнення 50 років.

Щодо стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, відповідач зазначив таке.

Визначені позивачем періоди з 20 червня 2007 року по 31 жовтня 2015 року та з 22 червня 2015 року по 24 жовтня 2020 року перетинаються.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджений стаж його роботи по 07 лютого 2020 року; згідно з довідкою приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від 04 лютого 2020 року № 115, позивач працював на пільгових умовах за Списком № 1 в період з 01 листопада 2015 року по 03 лютого 2020 року. Як наслідок, пенсійний орган не приймав рішення щодо зарахування або відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду з 03 лютого 2020 року по 24 червня 2020 року.

Покликаючись на п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, відповідач зазначив, що зарахував ОСОБА_1 страховий стаж по 31 травня 2020 року, тобто за весь період роботи заявника по останній місяць, за який наявні дані про сплату страхових внесків, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії.

Відповідач вказував на те, що Класифікатором професій, затвердженим наказом Держспоживстандартом України від 28 липня 2010 року № 327, передбачені професії підручний сталевара/сталевар вакуумної печі, підручний сталевара/сталевар електропечі, підручний сталевара/сталевар мартенівської печі, підручний сталевара/сталевар печі прямого відновлення заліза, підручний сталевара/сталевар установки електрошлакового переплаву, кожна з яких має різні характеристики та функціональні обов`язки.

Відповідно до Списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 мають, зокрема, підручний сталевара установок електрошлакового переплавлення, підручний сталевара електропечей труболиварного виробництва.

Оскільки позивач працював за посадою помічника сталевара установки позапічного оброблення сталі та сталевара установки позапічного оброблення сталі, підстав для зарахування цих періодів до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, немає.

Відповідач не заперечує проти факту наявності пільгового стажу роботи позивача в період з 20 червня 2007 року по 03 лютого 2020 року за Списком № 1. Факт роботи позивача за посадою, яка надає право на призначення пенсії за Списком № 1 відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058 підтверджують дані довідок про підтвердження пільгового характеру роботи № 115 від 04 лютого 2020 року, дані реєстру застрахованих осіб («ЗП3013А1» - робота за Списком № 1) та трудова книжка.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

24.06.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся через Веб портал Пенсійного Фонду України до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

До заяви позивачем були надані наступні документи: заява про призначення пенсії, копія паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копія трудової книжники, копія диплому, оригінали довідок для підтвердження пільгового наявного трудового стажу: ПРАТ «ММК ім. Ілліча» довідка №115 від 04.02.2020.

Рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя №223 від 26.06.2020 позивачу було відмовлено в призначенні вищезазначеної пенсії. Це рішення відповідача було обґрунтоване наступним чином: Згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія призначається працівникам безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Також відповідач у рішенні про відмову в призначенні пенсії посилається на Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідачем у рішенні зазначено, що загальний стаж роботи позивача складає 27 років 4 місяці 3 дні; пільговий стаж, відповідно до ч. 3 ст. 114 (25 років) складає 11 років 4 місяців 14 днів. До пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи на посаді сталевара установки позапічного оброблення сталі, на підприємстві ПРАТ «ММК ім. Ілліча» з 20.06.2007 по 31.10.2015, з 22.06.2015 по 24.06.2020, що складає 12 років 7 місяців 3 дні, так як посада позивача дає право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

9 жовтня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», якою реорганізовані деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зокрема, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення №223 від 26.06.2020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2021 по справі №200/7657/20-а зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 24.06.2020 з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

На виконання цього судового рішення відповідачем повторно розглянута заява про призначення пенсії від 24.06.2020, а саме: рішенням від 24.06.2021 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, згідно з яким визначено, що на виконання Рішення суду повторно розглянута заява про призначення пенсії від 24.06.2020. З урахуванням висновків суду в період з 20.06.2007 по 25.08.2015 позивач працював підручним сталевара установки позапічної обробки сталі, з 26.08.2015 сталеваром установки позапічної обробки сталі. Робота за професіями (посадами) «підручного сталевара установки позапічної обробки сталі» та «сталевара установки позапічної обробки сталі» підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, оскільки ці професії (посади) включені до Списку №1. Робота за професіями (посадами) «підручного сталевара установки позапічної обробки сталі» та «сталевара установки позапічної обробки сталі» не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058, оскільки ці професії (посади) не передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.

В довідках про підтвердження наявного трудового стажу від 04.02.2020 №115 ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зазначено, що професії «підручного сталевара установки позапічної обробки сталі» та «сталевара установки позапічної обробки сталі» включені до Списку №1, а не до Постанови Кабінету Міністрів України віл 31.03.1994 №202. Відповідно до наданих документів, даних персоніфікованого обліку, з урахуванням висновків суду страховий стаж позивача складає 27 років 04 місяці 03 дні, стаж роботи відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 (25 років) складає 11 років 04 місяці 14 днів та за Списком №1 12 років 07 місяців 03 дні. Рішенням від 24.06.2021 Вам відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на провідних професіях (25 років). Про прийняте рішення Вас повідомлено листом від 31.08.2021 №0500-1520- 8/61009, яке направлено поштою на Вашу адресу проживання».

Записи в трудовій книжці позивача, вказують, що він:

Запис 5 - 07 червня 1996 року на підставі наказу від 06 червня 1996 року № 104 був прийнятий на роботу в конверторний цех орендного підприємства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» міксеровим 4 розряду.

Запис 6 - 01 липня 2002 року на підставі наказу від 01 липня 2002 року № 5173 переведений там же міксеровим 5 розряду.

Запис 7 - 20 червня 2007 року на підставі розпорядження від 20 червня 2007 року № 2708 переведений там же на посаду підручного сталевара установки позапічної обробки сталі 6 розряду.

Запис 8 - про перейменування відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Запис 9 - 01 лютого 2011 року на підставі розпорядження від 01 лютого 2011 року № 1048 переведений там же підручним сталевара установки позапічної обробки сталі 7 розряду.

Запис 10 - 22 червня 2015 року на підставі розпорядження від 19 червня 2015 року № 5526 переведений в конверторному цеху підручним сталевара установки позапічної обробки сталі (конверторне відділення, ділянка комплексної доводки сталі) 5 розряду.

Запис 11 - 26 серпня 2015 року на підставі розпорядження від 26 серпня 2015 року № 9477 переведений в конверторному цеху сталеваром установки позапічної обробки сталі (конверторне відділення, ділянка комплексної доводки сталі) 6 розряду.

В трудовій книжці проставлена відмітка відділу кадрів приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про те, що ОСОБА_1 продовжує працювати, датована 07 лютого 2020 року.

Відомостей про роботу позивача після 07 лютого 2020 року трудова книжка не містить.

Період роботи позивача на Маріупольському Металургійному Комбінаті імені «Ілліча» з 20.06.2007 по 31.10.2015, з 22.06.2015 підтверджується записами його трудової книжки, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 115 від 04.02.2020, виданими підприємством ПРАТ «ММК імені Ілліча». Цими довідками підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працював з 07.06.1996 по 19.06.2007 за посадою міксерового у сталеплавильному виробництві, з 20.06.2007 по 31.10.2015, з 22.06.2015 виконував роботи у виробництві сталі за посадою підручного сталевара установки позапічного оброблення сталі.

Крім зазначеного, спеціальний стаж роботи позивача за кодом ЗПЗО1ЗА1 вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ОК-5, яка сформована відповідачем.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. У відповідності до пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Також Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до частини 1 статті 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058-IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 названого Порядку встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно п. 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці на списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Задовольняючи позов, місцевий суд зазначив, що у розділі V цієї постанови міститься посада, підручний сталевара, яку займав позивач.

Відповідно до переліків робочих місць, виробництв, професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення включено професії «сталевар установки позапічної обробки сталі», «підручний сталевара позапічної обробки сталі», «підручний сталевара установки позапічної обробки сталі». Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003, містять в собі такі професії як підручні сталеварів мартенівських печей (1030200а-16760), підручні сталеварів електропечей (1030200а-16767), сталевари мартенівських печей (1030200а-18773), сталевари установок позапічної обробки сталі (1030200а-18777), сталевари електропечей. Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено, зокрема Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до списку яких входять професії підручні сталеварів мартенівських печей, підручні сталеварів електропечей, сталевари мартенівських печей, сталевари установок позапічної обробки сталі, сталевари електропечей.

Таким чином, професії позивача "підручний сталевара установки позапічної обробки сталі" і "сталевар установки позапічної обробки сталі" віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тому місцевий суд вважав, що обставини, на які посилається відповідач, є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на включення періодів його роботи підручним сталевара мартенівського цеху, підручним сталевара електропечі, підручним сталевара установки позапічної обробки, сталеваром установки позапічної обробки сталі до пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії незалежно від віку, як особі, що відпрацювала на провідних посадах в металургії не менше 20 років відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Спершу слід зазначити, що оскаржуване рішення пенсійного органу приймалось повторно згідно з рішенням суду, тобто, на підставі документів, поданих за заявою ОСОБА_1 від 24.06.2020.

Спірною обставиною, визначеною, зокрема, і в позовній заяві, є відмова пенсійного органу у зарахуванні періоду роботи позивача з 20 червня 2007 року по 31 жовтня 2015 року, з 22.06.2015 по 24.06.2020, що складає 12 років 7 місяців 3 дні, на посаді «підручного сталевара установки позапічного оброблення сталі» та «сталевара установки позапічної обробки сталі» до стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, право на пенсію за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років за Списком №1 (наявність такого стажу пенсійним органом не заперечується) позивач набуде по досягненню 50 років.

На час подання заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг віку в 44 роки.

Щодо права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202).

За наслідками аналізу норм ст. 14 Закону № 1788 (положення якої аналогічні нормам ч. 3 ст. 114 Закону № 1058) та Списку № 202, Верховний Суд в постанові від 31 жовтня 2019 року у справі № 227/1732/17 зазначив таке:

«Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену статтею 14 Закону № 1788-ХІІ пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи».

Отже, для наявності права на пенсію незалежно від віку, недостатньо обіймати посаду (професію), передбачену у Списку №1, а лише професію, передбачену в Списку № 202.

Доводи позивача про те, що професія посада «сталевар» безпосередньо зазначена у ч.3 ст. 114 Закону № 1058, суд відхиляє, виходячи з того, що норми ч.3 ст. 114 Закону № 1058 підлягають застосуванню з урахуванням Списку № 202.

Суд зазначає, що до розділу V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)» Списку № 202 серед іншого включені такі професії (посади):

…

міксерові у сталеплавильному виробництві;

…

підручні сталеварів установок електрошлакового переплавлення;

…

підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва;

…

При цьому на відміну від інших професій (посад), включених до розділу V Списку № 202, (наприклад, «пресувальник гарячих труб» чи «ливарник кольорових металів»), щодо професії (посади) «помічник сталевара» конкретизований вид устаткування (обладнання) з яким працює особа, а саме «установки електрошлакового переплавлення» чи «електропечі труболиварного виробництва».

Суд зауважує, що до розділу 8 «Робітники з обслуговування, експлуатації та контролювання за роботою технологічного устаткування, складання устаткування та машин» підрозділу 82 «Робітники, що обслуговують машини, та складальники машин» класу 812 «Робітники, що обслуговують рудо- та метало переробне устаткування» підкласу 8121 «Робітники, що обслуговують рудо- та металоплавильні печі» Класифікатору професій України (ДК 003:2010) включені професії «підручний сталевара вакуумної печі», «підручний сталевара електропечі», «підручний сталевара конвертера», «підручний сталевара мартенівської печі», «підручний сталевара печі прямого відновлення заліза», «підручний сталевара установки електрошлакового переплаву», «підручний сталевару установки позапічного оброблення сталі».

З огляду на викладене суд дійшов таких висновків:

- професії (посади) «підручний сталевара установок електрошлакового переплавлення», «підручний сталевара електропечей труболиварного виробництва» та «підручний сталевара установки позапічного оброблення сталі» не є тотожними;

- робота за професією (посадою) «підручний сталевара установок електрошлакового переплавлення» чи «підручний сталевара електропечей труболиварного виробництва», що включені до Списку № 202, дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 114;

- робота за професією (посадою) «підручний сталевара установки позапічного оброблення сталі» не призводить до виникнення у особи спеціального стажу, що дає право на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону № 114, оскільки ця професія до Списку № 202 не включена.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» в довідках про підтвердження наявного трудового стажу від 04 лютого 2020 року № 115 також вказувало на те, що професії (посади) «підручного сталевара установки позапічної обробки сталі» та «сталевара установки позапічної обробки сталі» включені до Списку № 1, а не до Списку № 202.

Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5, на які покликається позивач, не спростовують висновку суду про відсутність підстав для зарахування до його спеціального стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, період роботи за професіями (посадами) «підручного сталевара установки позапічної обробки сталі» та «сталевара установки позапічної обробки сталі», оскільки код підстави - «ЗПЗ01ЗА1» проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що

мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з відмовою позивачеві в задоволенні позовних вимог, понесені ним судові витрати йому не відшкодовуються. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року у справі № 200/19496/21 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повне судове рішення 29 листопада 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук