Справа № 600/4064/22-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог

02 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4064/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування акту, припису та протоколу про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати акт Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 14 листопада 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14 листопада 2022 року;

- визнати протиправним і скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2022 року.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

В той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.19 ч.1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Суд звертає увагу, що оскаржуваний позивачем акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва - це письмовий документ, в якому зафіксовані певні обставини, що можуть бути в подальшому використані при прийнятті рішення уповноваженим органом (особою). Вказані обставини стосуються й оскаржуваного позивачем протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані документи не мають обов`язкового характеру, а тому не є ні нормативно-правовими актами, ні актами індивідуальної дії, тобто не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, що породжують для суб`єкта господарювання певні правові наслідки, регулюють ті чи інші відносини і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Тобто, вказаний акт та протокол є констатуючими документами, а не владно-зобов`язального характеру, оскільки не містять обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для позивача.

Отже, акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва є носіями певної інформації про виявлені органом державного архітектурно-будівельного контролю порушення вимог містобудівного законодавства суб`єктами містобудування, документами, на підставі яких приймається відповідне рішення органу державного архітектурно-будівельного контролю, а тому оцінка акта, протоколу, в тому числі й оцінка дій службових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо їх складання, викладення у них висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, протоколу, тобто постанови про накладення штрафу.

В той же час, предметом оскарження відповідно до ч.9 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є дії чи бездіяльність посадових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі №823/2042/16 вказала, що помилковим є застосування статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд звертає увагу, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді відповідним органом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 4 березня 2019 у справі № 199/7360/17.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене вимоги позивача про оскарження акту Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, підприємства будівельної галузі, не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з приписами ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради в частині позовних вимог про оскарження акту Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 14 листопада 2022 р. та в часині оскарження протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2022 р. не може бути розглянута Чернівецьким окружним адміністративним судом у порядку адміністративного судочинства, а тому суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі в цій частині заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 19, 20, 171, 170, 248, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради в частині позовних вимог: про оскарження акту Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 14 листопада 2022 р.; оскарження протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2022 р.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна