Справа № 320/17169/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року справа №320/17169/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С. О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу "Центр надання адміністративних послуг" Рокитнянської селищної ради Шимченка Юрія Леонідовича , Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Рокитнянської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до державного реєстратора відділу "Центр надання адміністративних послуг" Рокитнянської селищної ради Шимченка Юрія Леонідовича та відділу "Центр надання адміністративних послуг" Рокитнянської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Рокитнянської селищної ради Шимченка Ю.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48249156 від 15.08.2019 про реєстрацію права власності на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС БП), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що 15.08.2019 державним реєстратором прав на нерухоме майно Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області Шимченком Юрієм Леонідовичем було прийнято рішення №48249156, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС БП), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення та стверджує, що вона не зверталась до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності.

Крім того, позивачка зауважила про те, що надана до реєстрації довідка Асоціації "Авістор-буд" містить недостовірну інформацію в частині відомостей про те, що АЗС БП була побудована до 05.08.1992 та не потребує прийняття в експлуатацію.

Позивачка наголосила на тому, що АЗС БП була побудована після 05.08.1992, а тому реєстрація права власності на вказаний об`єкт мала бути здійснена за умови надання документа про прийняття його в експлуатацію.

Також позивачка зазначила, що АЗС БП не належить до об`єктів, державна реєстрація яких здійснюється за відсутності документа про прийняття об`єкта в експлуатацію.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідачі правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалися, про відкриття провадження у справі були проінформовані належним чином та своєчасно.

Водночас до суду від Рокитнянської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що спірне рішення було прийнято державним реєстратором з дотриманням вимог чинного законодавства та що підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Оскільки Рокитнянська селищна рада не є учасником цієї справи, даний відзив суд до уваги не приймає.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Виконавчого комітету Рокитнянської селищної ради про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:5412, площею 0,0699 га, з цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.16-18).

Вказана земельна ділянка була передана у власність позивачці на підставі рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області XXIII сесії VII скликання від 11.04.2017 №4/9 (а.с.21).

Рішенням Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області XXIХ сесії VII скликання від 18.09.2017 №8/2 змінено цільове призначення земельної ділянки, площею 0,0699 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:005:5412) (а.с.22).

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2017 виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення №10, яким погоджено розміщення автомобільної заправної станції багатопаливної (АЗС БП) відповідно до висновку ДП "Українського науково-дослідного і проектного інституту цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" від 26.05.2017 №359 на земельній ділянці загальною площею 0,0699 га з кадастровим номером :01:005:5412, цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, яка належить ОСОБА_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017 ном. витягу 97872446 (а.с.25).

Судом встановлено, що 15.08.2019 державним реєстратором прав на нерухоме майно Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області Шимченком Юрієм Леонідовичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48249156, яким встановлено провести державну реєстрацію права власності: приватна на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС БП), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:005:5412 за ОСОБА_1 та відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна (а.с.122).

У вказаному рішенні зазначено, що підставою його прийняття є заява ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивачка звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на спірне рішення.

Центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції за результатами розгляду скарги було складено висновок від 16.07.2021, яким рекомендовано відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 26.02.2021 (а.с.14-15).

На підставі вказаного висновку Міністерством юстиції України прийнято наказ від 16.08.2021 №2874/7, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 26.02.2021 у зв`язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України, оскільки щодо нерухомого майна наявний судовий спір (а.с.13).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправним та скасування рішення, з приводу чого суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 09.07.2004 №1952-IV (далі-Закон №1952, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1952 у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1952 державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Частиною першою статті 5 Закону №1952 визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону №1952 якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону №1952 державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частиною першою статті 18 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав (частина друга статті 18 Закону №1952).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1952 у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (частина четверта статті 18 Закону №1952).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1952 заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, подається одна заява про державну реєстрацію прав на такі об`єкти.

При цьому одна заява подається лише у разі, якщо речові права на житловий будинок, будівлю, споруду та земельну ділянку, на якій вони розташовані, реєструються за однією особою.

Частиною дев`ятою статті 18 Закону №1952 передбачено, що датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до частини одинадцятої статті 18 Закону №1952 вимоги до оформлення заяв, а також вимоги до оформлення рішень державних реєстраторів, що приймаються за результатом їх розгляду, їх форми затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Частиною першою статті 20 Закону №1952 визначено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Заява на проведення реєстраційних дій в електронній формі подається за умови ідентифікації заявника (фізичної або юридичної особи) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи.

Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву.

Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з частиною п`ятою статті 20 Закону №1952 у разі подання заяви про проведення реєстраційних дій у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати і часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника.

З оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті, поданих для проведення реєстраційних дій, виготовляються електронні копії шляхом сканування, що долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав проводиться в порядку черговості їх надходження.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону №1952 у разі подання заяви про проведення реєстраційних дій в електронній формі така заява за допомогою Державного реєстру прав реєструється у базі даних із зазначенням дати і часу реєстрації.

Реєстрація заяв про проведення реєстраційних дій в електронній формі проводиться в порядку черговості їх надходження, у тому числі з урахуванням заяв, що подаються в паперовій формі.

Частиною першою статті 27 Закону №1952 встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі-Порядок №1127).

Пунктом 7 Порядку №1127 для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Згідно з пунктом 8 Порядку №1127 державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1127 під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника.

Встановлення особи заявника здійснюється на підставі документа, що посвідчує таку особу, передбаченим Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус.

Згідно з пунктом 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Пунктом 18 Порядку №1127 визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Як зазначено вище, спірним рішенням проведено державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС БП), яка розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :01:005:5412) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка, обґрунтовуючи протиправність прийняття відповідачем спірного рішення, зазначила, що вона не подавала та не підписувала заяву про державну реєстрацію права власності на АЗС БП, з приводу чого суд зазначає таке.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 витребувано від Бучанської районної державної адміністрації Київської області копії всіх матеріалів реєстраційної справи щодо об`єкта (реєстраційний номер 224) - автомобільна заправочна станція багатопаливна, за адресою: АДРЕСА_1 .

Бучанська районна державна адміністрація Київської області на виконання вимог ухвали суду надала матеріали реєстраційної справи щодо об`єкта (реєстраційний номер 224) - автомобільна заправочна станція багатопаливна, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.115-123).

Вказані матеріали містять заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.03.2019, яка сформована та зареєстрована за №35451058 державним реєстратором Рокитнянської державної адміністрації Шимченком Юрієм Леонідовичем.

До вказаної заяви додані наступні документи:

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017 №97872446;

- Технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС ), за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений Асоціацією "Авістор-Буд";

- рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області "Про узаконення самовільно збудованої Автомобільної заправочної станції багатопаливної (АЗС БП), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 " від 24.10.2010 №97;

- довідка Асоціації "Авістор-Буд" від 08.08.1019 №1350;

- рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області L сесії VII скликання від 14.05.2019 №5/51 про надання дозволу на розроблення детального плану території земельної ділянки в селі Гореничі, в межах вулиць Соборна та Офісна, орієнтовною площею 8 га для проектування багатофункціонального комплексу.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 особисто звернулась до державного реєстратора із заявою про держану реєстрацію речових прав, що в свою чергу, спростовує вищенаведені твердження позивачки.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з частиною другою статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку обставини волевиявлення позивачки на здійснення спірної державної реєстрації права власності на АЗС БП підтверджуються поданою нею заявою з відповідними додатками.

Позивачкою не надані суду допустимі докази того, що вказана заява з додатками нею не подавалася, є підробленою тощо (наприклад, судове рішення у кримінальному провадженні по факту підробки документів), у зв`язку з чим у суду відсутні підстави не приймати до уваги такі документи.

Також, позивачка вказала на те, що державний реєстратор прийняв спірне рішення на підставі документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Так, позивачка зауважила, що надана до реєстрації довідка Асоціації "Авістор-буд" від 08.08.2019 №1350 містить недостовірну інформацію в частині відомостей про те, що в АЗС БП була побудована до 05.08.1992, не належить до категорії самочинного будівництва та не потребує прийняття в експлуатацію.

Позивачка наголосила на тому, що АЗС БП була побудована після 05.08.1992, а тому реєстрація права власності на вказаний об`єкт мала бути здійснена за умови надання документу про прийняття його в експлуатацію, з приводу чого суд зазначає таке.

Пунктом 41 Порядку №1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Згідно з пунктом 42 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Як зазначено вище, одним із документів, на підставі якого відповідач прийняв спірне рішення є довідка Асоціації "Авістор-Буд" від 08.08.2019 №1350, в якій вказано, що автомобільна заправочна станція багатопаливна (АЗС БП) має такий склад та технічні показники: магазин АЗС літ. "А", площа забудови 44,0 кв.м.; фундамент під модуль для заправки паливом "І", площа забудови 12,0 кв.м.; фундамент під модуль для заправки газом "П", площа забудови 8,00 кв.м.

Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127, автомобільна заправочна станція побудована до 05.08.1992, до категорії самочинного будівництва не належить і не потребує прийняття в експлуатацію (а.с.116).

В технічному паспорті на АЗС БП в розділі «Характеристика громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами» також зазначено, що вказана АЗС була побудована до 05.08.1992, а саме: в 1991 році (а.с.113).

Вказана АЗС БП була побудована самочинно, що підтверджується рішенням Гореницької сільської ради від 24.12.2010 №97 (а.с.115), яким було узаконено обєкт самочинного будівництва.

Разом з тим, суд зазначає, що пункт 41 Порядку №1127 встановлює вимогу щодо необхідності надання для державної реєстрації права власності документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

При цьому пункт 42 Порядку №1127, на який посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується державної реєстрації права власності таких об`єктів як індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р.

Пунктом 2 Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України

03 липня 2018 року N 158, наведені дефініції таких термінів:

- господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, та прибудови до них;

- господарські (присадибні) споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій, до яких належать колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо, та прибудови до них;

- дачний будинок - будинок, який використовується протягом року з метою позаміського відпочинку, та прибудова до нього;

- індивідуальний (садибний) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, поверховість якої не має перевищувати чотирьох поверхів, призначена для постійного в ній проживання, що складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень, і прибудова до неї;

- садовий будинок - будинок для літнього використання та прибудова до нього.

Вищевказана АЗС БП не відноситься до кожної із зазначених категорій об`єктів.

Вказане свідчить про те, що АЗС БП підлягала прийняттю в експлуатацію, а тому довідка Асоціації "Авістор-Буд" від 08.08.2019 №1350 містить недостовірну інформацію.

Відповідно до пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Згідно з пунктами 11 та 12 вказаного Порядку датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до пункту 5 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956, потенційно небезпечними об`єктами систем постачання скрапленого вуглеводневого газу є газонаповнювальні станції та пункти, проміжні склади балонів, автомобільні газозаправні станції та пункти, резервуарні установки, групові газобалонні установки.

З вищевказаного слідує, що реєстрація права власності на автомобільну заправочну станцію здійснюється за умови надання документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Матеріали реєстрації справи не містять такого документу, що свідчить про те, що державна реєстрація за позивачкою права власності на вищевказаний об`єкт була здійснена з порушенням вимог чинного законодавства,.

Відповідно до частини першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачами під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання вимог чинного законодавства під час прийняття спірного рішення.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області Шимченка Юрія Леонідовича від 15.08.2019 №48249156 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС БП), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції від 06.12.2021 №4 (а.с.8).

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Рокитнянської селищної ради.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області Шимченка Юрія Леонідовича від 15.08.2019 №48249156 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на автомобільну заправочну станцію багатопаливну (АЗС БП), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Рокитнянської селищної ради (ідентифікаційний код: відсутній, місцезнаходження: 09601, Київська обл., Білойерківський р-н., смт.Рокитне, вул.Незалежності, буд.2).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.