Справа № 640/13963/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Київ № 640/13963/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

1. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №0-2655 від 14 лютого 2019 року про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 1466 грн. 95 коп.

2. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №0-2655 від 14 лютого 2019 року про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 1012 грн. 57 коп.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на праві власності у позивача перебувають квартири за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , про факт наявності яких позивачем повідомлено ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 30.01.2019 року.

Разом з тим, відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, в яких податкову адресу позивача вказано за АДРЕСА_3 (у Святошинському районі міста Києва), в той час, як вказана адреса не є податковою адресою позивача, та житлове приміщення за якою не перебуває у праві власності позивача.

Зокрема, до таких податкових повідомлень-рішень не було долучено жодних розрахунків податкових зобов`язань, що унеможливлює визначення за які саме об`єкти нерухомого майна позивачем мають бути сплачені нараховані грошові зобов`язання.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 20.08.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з підстав правомірності нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

В свою чергу, відповідачем підтверджено, що позивач є власником двох квартир за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідачем зазначено, що: спірні податкові повідомлення-рішення сформовані з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року*1% за 1 кв.м. бази оподаткування за житлову нерухомість; направлені та вручені позивачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Разом з тим, жодних доказів відповідачем до відзиву не долучено.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу 30.07.2019 року, номер запису: 1 086626, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять в разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого орган виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якою приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

На виконання Указу Президента України від 08.11.2019 року №837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» Кабінетом Міністрів України 30.09.2020 року прийнято постанову №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», відповідно до якої територіальні органи ДПС перестануть існувати як юридичні особи публічного права.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 «Про деякі питання територіальних органів ДПС», з урахуванням вимог Закону України від 30.09.2020 року №3166-VІ «Про центральні органи виконавчої влади» (зі змінами), Положенням про Державну податкову служб) України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.3019 року №227 (зі змінами), наказу ДПС України від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів ДПС», ДПС України наказом від 12.11.2020 року №643 затверджено Положення про Головне управління ДПС у м. Києві.

Територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком.

Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються визначено Головне управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у місті Києві, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 року №643 Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленою підрозділу ДПС України, та є правонаступником прав та обов`язків ГУ ДПС у м. Києві ().

Відповідно до наказу ДПС України від 24.12.2020 року №755 «Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України проведено державну реєстрацію відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Таким чином, на теперішній час функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києві, перейшли до його правонаступника - відокремленою підрозділу Державної податкової служби України Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДПОУ ВП:44116011).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку замінити відповідача на правонаступника, а саме Головне управління Державної податкової служби у місті Києві () на відокремлений підрозділ ДПС України Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (дата формування 27.01.2015 року) позивач ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з 16.01.2015 року є власником об`єкта нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74, 9 кв.м., набутого на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2560, виданого 07.08.2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (дата формування 17.07.2018), позивач ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з 16.05.2016 року є власником об`єкта нерухомого майна за місцем знаходженням: АДРЕСА_2 (загальна площа 51,7, житлова площа (кв.м.)26,5), набутого на підставі договору дарування серії та номеру 643, виданого 16.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О.М.

ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 14.02.2019 року №0-2655 на суму 1466, 95 грн. за податковим зобов`язанням податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2018 року;

- від 14.02.2019 року №0-2655 на суму 1012,57 грн. за податковим зобов`язанням податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2018 року.

Розрахунки грошових зобов`язань у матеріалах справи відсутні доказів їх надсилання позивачу відповідачем не надано.

Зокрема, у податкових повідомленнях-рішеннях вказано податковою адресою ОСОБА_1 « АДРЕСА_4 ».

Рішенням ДФС України від 15.07.2019 року №32696/6/99-99-11-05-01-05 залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 14.02.2019 року №0-2655 та №0-2655.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, додаткові пояснення, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1., 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пунктів б та г підпункту 266.7.1. пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Підпунктом 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з абзацами 6, 7 пункту 58.1 статті 58 ПК України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за № 124/28254 (далі також - Порядок у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Згідно з додатком 1 Порядку, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» має містити відомості про податкову адресу платника податків.

Пунктом 45.1 статті 45 ПК України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Так, у спірних податкових повідомленнях-рішеннях податковою адресою позивача зазначено « АДРЕСА_4 ».

В той же час, позивач заперечує перебування за вказаною у податкових повідомленнях-рішеннях податковою адресою, про що до позовних матеріалів долучено Інформаційну довідку Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.08.2018 року КВ-2018№29972, згідно із змістом якої, відповідно до даних реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_5 на праві власності ОСОБА_1 не зареєстрована.

В свою чергу, відповідачем доводів та доказів позивача не спростовано, натомість зазначено, що спірні рішення направлені за адресою : АДРЕСА_1 , що фактично є належним повідомленням позивача про винесення податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, суд зауважує, що вказана у податкових повідомленнях-рішеннях податкова адреса є персональними даними про фізичну особу - платника податків, з огляду на що, суд ставить під сумнів ідентифікацію ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) за вказаною податковою адресою останнього у податкових повідомлення-рішеннях, оскільки належних та допустимих доказів реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 станом на день винесення податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд не може вважати зазначене порушення формальним, та таким, що не впливає на законність прийнятих відповідачем рішень, що оскаржуються.

Зокрема, згідно з пунктом 9 розділу ІІ Порядку до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Так, ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 14.02.2019 року №0-2655 на суму 1466, 95 грн. за податковим зобов`язанням податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2018 року та від 14.02.2019 року №0-2655 на суму 1012,57 грн. за податковим зобов`язанням податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2018 року.

Разом з тим, розрахунки грошових зобов`язань за двома об`єктами нерухомості, які перебувають у позивача на праві власності, у матеріалах справи відсутні, відповідачем до відзиву не долучені, як і докази надсилання розрахунків позивачу.

Хоч зазначеним Порядком та іншими чинними актами податкового законодавства України форма розрахунку не затверджена, однак, враховуючи відсутність очевидного арифметичного алгоритму застосованого до позивача грошового зобов`язання за 2018 рік, суд бере до уваги доводи позивача, викладені у позовній заяві, щодо не підтвердження грошового зобов`язання за 2018 рік належними та допустимими доказами у сумах, визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

З огляду на встановлені обставини та не спростування відповідачем доводів та доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.02.2019 року №0-2655 та №0-2655.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даної справи враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню у повному обсязі з огляду на протиправність останніх, прийнятих на підставі Акта перевірки, висновки якого спростовано матеріалами справи та доводами позивача.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи містяться платіжне доручення від 24.07.2019 року №2778408, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у загальному розмірі 768,40 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, сплачена сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 9, 12, 73-80, 132, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №0-2655 від 14.02.2019 року про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 1466 грн. 95 коп.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №0-2655 від 14.02.2019 року про нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 1012 грн. 57 коп.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві

(код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 );

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне рішення суду складено 28.11.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна