Справа № 640/3609/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Київ № 640/3609/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс - 2012» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року ТОВ «Мегаполіс - 2012» податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

зобов`язання Державної фіскальної служби України вчинити дії щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року ТОВ «Мегаполіс - 2012» податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду справи, шляхом зобов`язання Державної фіскальної служби України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 05 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не вчинено дій щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, що є порушенням прав платника податків, передбаченого підпунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в редакції Закону України від 16.07.2015 року № 643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість».

Відповідач копію ухвали та позовні матеріали отримав 13 березня 2019 року, однак станом на дату прийняття рішення відзиву та будь - яких письмових пояснень стосовно позовних вимог до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012» засобами електронного зв`язку до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві направлено декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року. Декларація була доставлена до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві за реєстраційним номером .

Листом ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № 13162/10-26-50-28-02 від 24.07.2015 року повідомлено, що оскільки у податковій декларації невірно зазначено місцезнаходження платника податків, такий документ не може вважатися податковою декларацією.

Не погоджуючись із вказаним листом-відмовою ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, позивачем подано до Окружного адміністративного суду м. Києва позов до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України про визнання протиправною відмову ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.07.2015 року №13162/10-26-50-28-02 у прийнятті податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року та збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ реєстраційної суми, на яку ТОВ «Мегаполіс-2012» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму в розмірі 2 114 435 грн.

29.03.2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва прийнято постанову у справі № 826/23815/15 якою визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Мегаполіс-2012» за червень 2015 року (реєстраційний номер - ), яка оформлена листом-повідомленням від 24.07.2015 року № 13162/10-26-50-28-02 та зобов`язано Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві врахувати в обліку декларацію ТОВ «Мегаполіс-2012» з податку на додану вартість за червень 2015 року (реєстраційний номер - ) датою її фактичного надходження - 03.07.2015р. та відобразити наведені в ній відомості в автоматизованих інформаційних системах, базах даних та по особовому рахунку ТОВ «Мегаполіс-2012» станом на 03.07.2015р.

23.06.2016 року Київським апеляційним адміністративним судом за апеляційною скаргою ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2016 року у справі № 826/23815/15 за позовом ТОВ «Мегаполіс-2012» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України прийнято ухвалу якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ДПІ у Голосіївського району ГУ ДФС у м. Києві, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2016 року у справі № 826/23815/15 - без змін.

27 листопада 2018 року позивач з метою перевірки стану поновлення порушених прав подав до Головного управління ДФС у м. Києві, як правонаступника ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві адвокатські запити про надання наступної інформації:

- інформації про прийняття декларації;

- інформації з АІС «Податковий блок», зокрема стосовно її статусу, дати останніх змін в цій системі за вказаною декларацією та документу на підставі якого було внесено такі зміни;

- інформації про відображення, або не відображення в АІС «Податковий блок» сум податку на додану вартість задекларованих у декларації ТОВ «Мегаполіс - 2012» (код 34490843) за червень місяць 2015 року (реєстраційний номер );

- інформації про відображені в СЕА ПДВ показники декларації ТОВ «Мегаполіс- 2012» (код 34490843) за червень місяць 2015 року (реєстраційний номер ).

Листами від 03 грудня 2018 року № 79870/Н/26-15-10-09-36, № 79876/Н/26-15-08-04-15 та № 79881/Н/26-15-12-01-18, Головне управління ДФС у м. Києві повідомило позивача:

- декларація в АІС «Податковий блок» має статус «прийнята» на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2016 у справі № 826/23815/15 (вх. № ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 3531/9 від 11.04.2016) та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі № 826/23815/15 (вх. № ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 6618/9 від 04.07.2016);

- декларація в АІС «Податковий блок» має статус «повністю введено», а остання дія щодо зазначеної декларації відбулася 14.02.2017, про що в полі «Коментар до звіту» зазначено наступний запис: постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2016 (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016) у справі № 826/23815/15;

- декларація в АІС «Податковий блок» відображена, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) вказаної декларації становить 2 114 435, 00 грн., а в системі електронного адміністрування ПДВ показник рядка 24 вказаної декларації не відображено.

У зв`язку із цим, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України.

Листом від 06 лютого 2019 року № 6034/6/99-99-12-03-01-15, Державна фіскальна служба України повідомила позивача, що станом на дату відповіді декларація має статус «прийнята», тобто рішення у справі № 826/23815/15 виконано. Крім цього, як вбачається з резолютивної частини постанови у справі № 826/23815/15 судом не зобов`язано Державної фіскальної служби України до вчинення будь - яких дій.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача та як наслідок зобов`язання вчинення дій, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Спірні правовідносини регулюються ст. 200-1 Податкового кодексу України, пунктами 34, 35 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість".

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014р. №71-VIII, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Цим Законом доповнено Податковий кодекс України новою статтею 200-1 «Електронне адміністрування податку на додану вартість».

В подальшому до статті ст.200-1 Податкового кодексу України вносились зміни Законами України від 16.07.2015 р. №643-VIII, від 24.12.2015 р. №909-VIII, від 21.12.2016 р. №1797-VIII, які є чинними і на час вирішення даного спору.

Статтею 200-1 Податкового кодексу України у всіх редакціях згідно з переліченими законами, було визначено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Також визначалось, що Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, вказаною статтею установлено право платника податку зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за формулою, що визначається п.200-1.3 ст.200-1 Податкового кодексу України.

Разом з тим, з 29.07.2015 р. набрав чинності Закон України від 16.07.2015р. №643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким пункти 34, 35 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України викладені в новій редакції.

Так, п.34 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України установлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових SНаклОтр, SНаклВид та SМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом:

1) на суму середньомісячного розміру сум податку, які за останні 12 звітних (податкових) місяців (червень 2014 року - травень 2015 року) / 4 квартали (II квартал 2014 року - I квартал 2015 року) були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані як такі, що спрямовуються на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу. Платникам податку, які станом на 1 липня 2015 року зареєстровані платниками податку на додану вартість:

більше ніж 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали - таке збільшення здійснюється протягом третього робочого дня після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість";

менше ніж 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали, а також платникам, зареєстрованим платниками податку на додану вартість після 1 липня 2015 року, - таке збільшення здійснюється протягом першого числа кварталу, що настає за кварталом, в якому строк такої реєстрації досягає 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали.

Така сума збільшення щокварталу (протягом першого числа відповідного кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останні 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали станом на дату такого перерахунку були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані як такі, що спрямовуються на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, чи залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства відповідно до пункту 209.18 статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком;

2) протягом третього робочого дня після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" на суму залишків коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість станом на початок такого дня за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200.1.6 статті 200.1 цього Кодексу. До 31 липня 2015 року / 20 серпня 2015 року сума, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зменшується на суму податкових зобов`язань, задекларованих за звітний (податковий) період за червень 2015 року / II квартал 2015 року;

3) протягом 10 календарних днів після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" на суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року. На суму такого збільшення одноразово:

а) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету, - зменшується контролюючим органом в інформаційній системі показників стану розрахунку платників інформаційної бази контролюючого органу така сума, задекларована до сплати до бюджету за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року, з одночасним зменшенням суми податку, що підлягає перерахуванню з рахунку платника в системі електронного адміністрування податку до бюджету, що зазначається у реєстрі, на підставі якого орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, здійснює таке перерахування;

б) якщо за результатами звітного (податкового) періоду за червень 2015 року / II квартал 2015 року платником податку задекларовано суми податку на додану вартість до сплати до бюджету в розмірі, що є меншим ніж сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року або задекларовано від`ємне значення податку, - збільшується платником податку сума від`ємного значення, сформована за результатами звітного (податкового) періоду за липень 2015 року / III квартал 2015 року, яка переноситься до податкової звітності з податку звітного (податкового) періоду за серпень 2015 року / IV квартал 2015 року.

Помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання з податку на додану вартість вважаються погашеними одночасно із збільшенням суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу;

4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Суми такого від`ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

5) до 20 серпня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період, що дорівнює кварталу, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за II квартал 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період за III квартал 2015 року.

Суми такого від`ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

Пунктом 35 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України установлено, що норми пункту 120.1.1 статті 120.1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.

Період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Починаючи з четвертого робочого дня після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних / розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Слід зазначити, що положення пункту 34 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України жодних обмежень щодо зарахування реєстраційної суми від`ємного значення попередніх звітних періодів (до 01.07.2015 ) не містять.

Також суд враховує, що на виконання припису п.п. 200-1.1 і 200-1.2 ст.200-1 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014р. №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569) затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

За правовими дефініціями, наведеними у Порядку, він визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р.) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку;

До 30.12.2015р. Порядок №569 у п.9-2 передбачав, що після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку (01.07.2015р.):

1) ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення.

Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, станом на дату перерахунку.

На запит платника податку ДФС інформує його про результати такого перерахунку шляхом надсилання електронного повідомлення;

2) сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку.

На суму такого збільшення:

зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від`ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді;

помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання з податку вважаються погашеними.

Таким чином, протягом серпня 2015 року ДФС України у зв`язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов`язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Як вбачається із викладеного, у зв`язку з набранням 29.07.2015 р. чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" всім зареєстрованим в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платникам податків було "обнулено" значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому встановлено, що для обрахунку суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних можуть використовуватись документи, перелік яких є чітко визначеним (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Тобто, відповідно до приписів підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з ПДВ платника податку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №569 ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Аналізуючи вказані вище правові норми у їх сукупності, суд приходить до висновку, що норми ст. 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містять положень, які б прямо обмежували право платника податку на автоматичне збільшення суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з несвоєчасним поданням чи прийняттям податкової звітності за липень 2015 року.

Аналогічні правові позиції щодо застосування вказаних правових норм у відносинах з аналогічними чи тотожними обставинами неодноразово висловлював Верховний Суд у постановах від 05 червня 2018 року у справі №820/4414/16, від 17 квітня 2018 року у справі №826/7659/16, від 16 травня 2018 року у справі №826/18461/16, від 14 серпня 2018 року у справі №808/2469/16, від 16 жовтня 2018 року у справі №826/14808/16, від 05 червня 2018 року у справі №820/4414/16, від 24 січня 2019 року у справі №819/346/16, від 05 березня 2019 року у справі №802/77/16-а.

У даному конкретному випадку ТОВ «Мегаполіс - 2012» - 03.07.2015р., тобто своєчасно, було подано податкову декларацію з податку на додану вартість з визначеною сумою в розмірі 2 114 435 грн. Не прийнято її було не з вини позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2016р. у справі №826/23815/15, яка набрала законної сили, зобов`язано контролюючий орган врахувати в обліку декларацію ТОВ «Мегаполіс-2012» з податку на додану вартість за червень 2015 року (реєстраційний номер - ) датою її фактичного надходження - 03.07.2015р. та відобразити наведені в ній відомості в автоматизованих інформаційних системах, базах даних та по особовому рахунку ТОВ «Мегаполіс-2012» станом на 03.07.2015р.

Як вбачається з відповіді контролюючих органів, податкова декларація на виконання рішення суду має статус «прийнята».

Таким чином, податкова звітність за червень 2015 року прийнята податковим органом, а відтак це мало безальтернативно потягти за собою автоматичне збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку.

При цьому обов`язок автоматично збільшити реєстраційну суму виник у саме у відповідача та з факту прийняття відповідних декларацій з ПДВ, а не із судового рішення у справі №826/23815/15, а тому посилання ДФС України на те, рішенням не зобов`язано їх до вчинення дій у даній справі не має юридичного значення, оскільки відповідач повинен був виконувати норми податкового законодавства, а не судове рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем допущено бездіяльність, яка полягала у автоматичному збільшені реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року ТОВ «Мегаполіс - 2012» податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду встановлені обставини щодо наявності у позивача права на збільшення реєстраційної суми та протиправної бездіяльності відповідача, суд вважає, що захист порушеного права позивача має відбуватись у спосіб зобов`язання відповідача вчинити дії щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року ТОВ «Мегаполіс - 2012» податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання рішення суду, то суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З вище наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, з огляду на те, що на разі у суду відсутні сумніви щодо виконання судового рішення в добровільному порядку, суд не вбачає необхідності застосування судового контролю виконання рішення у справі.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс - 2012» (03187, проспект Академіка Глушкова буд.1, павільйон 77, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України (04053, Львівська площа 8, місто Київ, ) щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року ТОВ «Мегаполіс - 2012» податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, Львівська площа 8, місто Київ, ) вчинити дії щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в розмірі 2 114 435 грн., на підставі прийнятої Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві поданої 03.07.2015 року ТОВ «Мегаполіс - 2012» податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс - 2012» (03187, проспект Академіка Глушкова буд.1, павільйон 77, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, Львівська площа 8, місто Київ, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Амельохін