Справа № 580/2230/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року справа № 580/2230/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними бездіяльності та відмови і зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управляння Національної поліції в Черкаській області щодо не врахування вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19 при проведенні розслідування нещасного випадку що стався з ОСОБА_1 14.08.2018;

- визнати протиправною відмову Головного управляння Національної поліції в Черкаській області щодо перегляду акту Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08.11.2019 про нещасний випадок невиробничого характеру;

- зобов`язати Головне управляння Національної поліції в Черкаській області переглянути акт Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акт Форми НТ* від 08.11.2019 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19 підтверджено факт отримання позивачем тілесних ушкоджень під час виконання службових обов`язків. Однак, відповідач протиправно не врахував вказаний вирок під час розслідування нещасного випадку та складення актів акту форми Н-5 від 07.11.2019 та форми НТ* від 08.11.2019 та відмовив у перегляді цих актів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду 23.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

23.09.2022 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши при цьому, що у позовній заяві позивач не обґрунтовує порушення своїх прав, а лише посилається на допущення відповідачем бездіяльності. Крім того, не зазначає, які дії має вчинити відповідач за наслідками перегляду актів.

Також відповідач зазначає, що на виконання рішення суду у справі № 580/268/19, яке набрало законної сили, проведено повторне службове розслідування, результати якого оформлені актом Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та актом Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру. Проте, позивач фактично не погоджується з результатами службового розслідування та з тим, яким чином виконане судове рішення у справі № 580/268/19 та просить переглянути акти з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19, підстави для чого відсутні, оскільки рішення суду у справі № 580/268/19 виконане належним чином.

Крім того, відповідно до акту Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків через порушення позивачем службової дисципліни. Однак, вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19 не може вплинути на результати службового розслідування, оскільки ним не дослужувалось питання порушення позивачем службової дисципліни.

29.09.2022 представник відповідача подав клопотання про розгляд справи з викликом сторін, зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет спору.

Під час розгляду вказаного клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

На підставі ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Викладені в позовній заяві та відзиві обґрунтування, доводи та аргументи дозволяють суду встановити правову позицію без виклику учасників у судове засідання.

Отже, з огляду на відсутність обґрунтованих доводів щодо наявності складнощів для повного з`ясування спірних обставин та об`єктивного вирішення спору, характер спірних правовідносин та предмет доказування не потребують розгляду справи з викликом сторін.

Тому суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідачів про розгляд справи з викликом сторін не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

29.09.2022 представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення в суд з даним позовом, яке мотивоване тим, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав актами Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру, звернувшись до суду із позовом про їх оскарження (справа № 580/3625/19), проте з даним позовом звернувся лише 19.05.2022, тобто більше ніж через 2,5 роки.

Оцінюючи вказане клопотання, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На підставі ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки спірні відносини пов`язані з проходженням публічної служби, у даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Суд зазначає, що передумовою даного спору стала відмова відповідача у перегляді актів форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та форми НТ* від 08.11.2019 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

Вказана відмова оформлена листом від 04.05.2022 № 532/05/31-2022 на звернення позивача від 18.04.2022 (вх. ГУНП від 18.04.2022 № 11/С-1120), а з даним позовом позивач звернувся до суду через систему Електронний суд 19.05.2022, тобто з дотриманням місячного строку встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, клопотання представника відповідача є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

29.09.2022 представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що оскільки наявне судове рішення, що набрало законної сили (справа № 580/268/19), між тими самими сторонами, з того самого фактичного предмету спору, наявні підстави закрити провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи вказане клопотання, суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд врахував, що предметом спору у справі № 580/268/19 було визнання протиправними та скасування акту форми Н-5* від 21.12.2018 розслідування нещасного випадку, акту форми НТ* від 21.12.2018 № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 14.08.2018.

Разом з тим, предметом даного спору є відмова відповідача у перегляді актів форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та форми НТ* від 08.11.2019 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

Отже, предмет та підстави позовних вимог у справі № 580/268/19 та у цій справі відмінні, а тому клопотання про закриття провадження у справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що на виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.08.2018, згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 2117 від 13.08.2018, працівники слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, у тому числі ОСОБА_1 , здійснили виїзд за адресою АДРЕСА_1 з метою проведення обшуку житла чи іншого володіння.

14.08.2018 близько 09 год. 30 хв. позивач разом з колегами і понятими прибули до будинку за вказаною вище адресою. Поряд з домоволодінням знаходились ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , які є власниками будинку. Підійшовши до них, працівники поліції пред`явили посвідчення та повідомили мету прибуття. Після чого було розпочато слідчу дію: ОСОБА_4 зачитував ухвалу, а ОСОБА_5 проводив відеофіксацію. Протягом всього часу зачитування ухвали ОСОБА_2 поводила себе агресивно. Спочатку вона наголошувала, що заперечує проти проведення обшуку, намагалась увійти в свій будинок, але їй в цьому перешкодив позивач, пред`явивши службове посвідчення. Після чого ОСОБА_2 почала провокувати конфлікт, нецензурно висловлювалась, погрожувала поліцейським фізичною розправою. У ході даного конфлікту ОСОБА_4 зазначив, що обшук є безперервною дією та всі його учасники повинні слідкувати за його проведенням. Після чого ОСОБА_2 було запропоновано заспокоїтися та повідомлено, що обшук обов`язково відбудеться, а за перешкоджання слідчим діям, її може бути притягнуто до відповідальності. Слідчий Гуржій В.О. продовжив зачитувати ухвалу. Громадянка ОСОБА_2 знову намагалась залишити місце проведення слідчої дії, штовхатись, провокувати бійку, кричати, нецензурно виражатись. Після чого ОСОБА_2 почала тікати, за нею побіг позивач, щоб зупинити та повернути її назад. Наздогнавши ОСОБА_2 , яку зупинив ОСОБА_1 , капітан поліції ОСОБА_6 в черговий раз повідомив, що обшук є безперервною дією та залишати місце слідчої дії заборонено, на що ОСОБА_2 не зважала та продовжувала штовхатись. Ухилившись від ОСОБА_1 , побігла в іншому напрямку, позивач знову побіг за нею та зупинив. Після того, як ОСОБА_2 все ж таки вийшла з двору, наздогнати її пішов слідчий ОСОБА_7 , який затримав жінку біля паркану сусіднього будинку та перегородив їй шлях. У цей час до них підійшов позивач та запросив ОСОБА_2 повернутись до місця проведення слідчої дії, після чого жінка рукою вдарила позивача в ліву частину голови, в наслідок чого він відійшов назад, та вона знову підійшла до нього й рукою нанесла удар у груди. ОСОБА_1 намагався застосувати фізичну силу до ОСОБА_2 - взяти її за руки, щоб таким чином уникнути тілесних ушкоджень, але жінка, викручуючись, ліктями наносила удари по голові працівнику поліції та нігтями подряпала його обличчя, після чого заспокоїлась. Зрозумівши, що жінка заспокоїлась, ОСОБА_1 її відпустив. У цей час до них підійшли всі учасники слідчої дії. Через деякий час ОСОБА_2 почала голосно розмовляти та намагалась вирвати документи у ОСОБА_4 . Щоб запобігти перериванню слідчої дії позивач закрив собою ОСОБА_4 , який продовжував зачитував ухвалу. Але ОСОБА_2 схопила ОСОБА_1 за футболку, почала відтягувати його, штовхнула ОСОБА_4 , а потім знову заспокоїлась. Невдовзі ситуація повторилась: ОСОБА_2 знову почала заважати ОСОБА_4 зачитувати ухвалу, позивач знову закрив собою слідчого, в результаті чого ОСОБА_2 рукою вдарила капітана поліції по правій кісті і знову заспокоїлась. У подальшому, слідчу дію було завершено в присутності всіх учасників без перешкоджань.

Після закінчення слідчої дії позивач повідомив свого безпосереднього керівника підполковника поліції ОСОБА_8 про отримання тілесних ушкоджень, застосування фізичної сили та склав рапорт про подію до Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

14.08.2018 позивач звернувся до ФАП с. Зелений Ріг Жашківського району, де при огляді було встановлено забій-грудної клітки, припухлість великого пальця, подряпини лівої щоки та підборіддя.

Повернувшись до м. Черкаси, 14.08.2018 о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1 звернувся до травматологічного пункту КЗ Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ЧМР, де його оглянуто та встановлено діагноз: забій, часткове пошкодження капсульно-зв?язкового апарату 1-го п`ясного фалангового суглоба правої кисті (1-2 ступеня); забій м`яких тканин обличчя, скроневої ділянки зліва; садна обличчя (інфіковані).

15.08.2018 позивач звернувся до ДУ ТМО МВС України по Черкаській області, де встановлено діагноз: повторна ЗЧМТ (14.08.2018 - струс головного мозку; 02.06.2017), цефалічний, гіпертензивно-лікворний (клінічно), легкий вегето-вестибулярний синдром. Забій, часткове пошкодження капсульно-зв?язкового апарата І пальця правої кисті; забій м`яких тканин обличчя, садни обличчя, правого плеча.

На лікарняному перебував з 15.08.2018 до 23.08.2018, до праці - 24.08.2018.

28.08.2018 позивач звернувся до КЗ Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради, де позивачеві установлено діагноз: частковий розрив капсульно-зв?язкового апарату 1-го п`ясного фалангового суглоба правої кисті.

Вказані обставини відтворені в актах форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру.

21.12.2018 відповідачем складено акт форм Н-5* спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався в 14.08.2018 близько 09 год. 30 хв. на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з одним потерпілим, у тому числі без загиблих, відповідно до якого комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_9 відбувся в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

21.12.2018 складено акт форм НТ* № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до якого комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок, який відбувся 14.08.2018 з ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

Не погоджуючись з висновками комісії, викладеними у актах за формою Н-5*, НТ* №90, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі № 580/268/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано акт форми Н-5* від 21.12.2018 розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 14.08.2018 та акт форми НТ* від 21.12.2018 № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 14.08.2018 та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 № 1346, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у вказаному рішенні.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2019 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі № 580/268/19 залишено без змін.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі № 580/268/19 посадовими особами Головного управління Національної поліції в Черкаській області у період з 08.10.2019 по 07.11.2019 проведено повторне розслідування нещасного випадку, результати якого оформлені актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07.11.2019 за формою Н-5* та актом про нещасний випадок невиробничого характеру № 44 за формою НТ*, затвердженим начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 08.11.2019.

Згідно з вказаними актами, за результатами повторного розслідування нещасного випадку, який стався 14.08.2018 встановлено, що нещасний випадок, який трапився з капітаном поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (зі змінами та доповненнями від 16.02.2006 № 677).

Відповідно до актів про розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07.11.2019 за формою Н-5* та про нещасний випадок невиробничого характеру № 44, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області В.В. Лютим 08.11.2019, капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 45 Закону України Про Національну поліцію, ст. 14 Закону України Про охорону праці, недбало віднісся до забезпечення особистої безпеки та здоров`я, а саме невміло оцінив обстановку, неефективно діяв у типовій екстремальній ситуації, що мало прояв у не професійних діях, не застосуванні відносно правопорушника заходів примусу.

Враховуючи обставини попереднього розслідування нещасного випадку та обставини встановлені повторним розслідуванням, комісія визнала, що нещасний випадок, який стався з позивачем, спричинений порушенням останнім службової дисципліни, а тому є таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

У подальшому, вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19, який набрав законної сили 24.01.2020, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків) і призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

18.04.2022 позивач звернувся до ГУНП в Черкаській області із заявою (вх. ГУНП від 18.08.2022 № 11/С-1120), в якій просив переглянути акти Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

Листом від 04.05.2022 № 532/05/31-2022 ГУНП в Черкаській області про відсутність правових підстав для перегляду чинних актів Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру.

Не погоджуючись із такою відмовою ГУНП в Черкаській області, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України Про охорону праці від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі Закон № 2694).

Статтею 1 Закону № 2694 визначено поняття охорони праці - як систему правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

За приписами ст. 22 Закону № 2694 роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346 (далі Порядок № 1346), який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку № 1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

За змістом п. 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили.

Пунктом 3.10 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування також визнає, що нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

З аналізу наведених положень Порядку № 1346 можна дійти висновку, що у разі настання нещасного випадку внаслідок чинення злочинцем опору працівникові поліції, нападу на працівника, який перебуває при виконанні службових обов`язків, нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Суд врахував, що вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19, який набрав законної сили 24.01.2020, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Так, вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і вина ОСОБА_2 повністю доведена в суді.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, на переконання суду, встановлені Маньківським районним судом Черкаської області у вироці від 24.12.2019 у справі № 693/231/19 обставини мають безпосереднє значення для розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, оскільки доведено факт умисного заподіяння позивачеві, як працівникові правоохоронного органу, середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним працівником службових обов`язків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у переглядів акту Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру, а тому наявні підстави зобов`язати відповідача переглянути вказані акти з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

При цьому, позовну вимогу визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Черкаській області щодо неврахування вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19 при проведенні розслідування нещасного випадку суд вважає необґрунтованою, оскільки вказаний вирок суду винесений пізніше складення та затвердження актів Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управляння Національної поліції в Черкаській області у перегляді акту Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

Зобов`язати Головне управляння Національної поліції в Черкаській області переглянути акт Форми Н-5 від 07.11.2019 розслідування нещасного випадку та акт Форми НТ* від 08.11.2019 № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2019 у справі № 693/231/19.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.12.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК