Справа № 205/6938/22
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/6938/22
Провадження № 2-а/205/83/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Свистуна Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Царапкіна Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

за участю представника відповідача Департаменту патрульної поліції Марченка А.О.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Царапкіна В.О., у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №717301 від 01.10.2022 року, прийняту інспектором батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Царапкіним В.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, провадження в справі закрити.

На обґрунтування вимог зазначив, що 01.10.2022 року інспектором поліції УПП у м. Дніпрі, рядовим поліції Царапкіним В.О. була винесена постанова серії БАБ №717301 по справі про адміністративне правопорушення за порушень ПДР України, стосовно нього, ОСОБА_1 , за ч.1 ст.126 КУпАП та прийнято рішення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Згідно постанови порушення полягало в тому, що він 30.09.2022 року о 23.35 годині у м. Дніпрі, ж/м Покровський, 3в, керував транспортним засобом Хюндай Єлантра, днз НОМЕР_1 , не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Вважає дану постанову незаконною, так як вказаного порушення він не допустив, оскільки 30.09.2022 року автомобілем не керував. 30.09.2022 року він та його друг ОСОБА_2 , у якого в користуванні перебував автомобіль Хюндай Єлантра, днз НОМЕР_1 , поверталися від друзів додому в сторону вул.Ю.Кондратюка, 16. В цей час їх автомобіль почав переслідувати та сліпити фарами інший легковий автомобіль. Водій легкового автомобіля наполягав на тому, щоб вони зупинилися. ОСОБА_2 виконав дану вимогу, припаркувався біля паркану, а потім утримуючи при собі ключ від автомобіля та реєстраційний документ на транспортний засіб втік. Далі у нього в ході бесіди з водієм легкового автомобіля виникла словесна перепалка, внаслідок чого він повалив його на землю та почав бити. Через деякий час на службовому автомобілі під`їхали співробітники поліції та наділи на нього кайданки, щоб він не втік, як це зробив ОСОБА_2 . Він не погодився зі співробітниками поліції та повідомив їм, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Хюндай Єлантра, днз НОМЕР_1 , правил дорожнього руху не порушував, автомобіль поліцейськими не зупинявся, та тікати як ОСОБА_2 він не збирається. В подальшому співробітники поліції йому повідомили, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він начебто керував транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційних документів, тобто не маючи права керування транспортним засобом, на що він знову повідомив, що поліцейські під`їхали коли він спілкувався з незнайомим чоловіком у дворі, а до цього за кермом перебував ОСОБА_2 . Він не погоджується з даною постановою, оскільки жодного доказу на підтвердження того факту, що він 30.09.2022 року керував автомобілем Хюндай Єлантра, днз НОМЕР_1 , немає. Тобто, у даному випадку відсутня сама подія правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі.

Крім того просить поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 01.10.2022 року він отримав поштово кореспонденцією з повідомленням лише 17.10.2022 року.

Ухвалою суду від 25.10.2022 року клопотання позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з позовом задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з вищевказаним позовом та відкрито провадження у справі.

16.11.2022 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Марченка А.О. до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі зазначивши, що 01.10.2022 року поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, ж/м Покровський, в районі будинку 3В, керував ТЗ, не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України. Крім того, на позивача також був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, п.2.5 ПДР, так як він перебував з ознаками сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Отже, вважають висунуті позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог закону. Також суду повідомив, що не можливо надати суду відеозапис з нагрудної камери інспектора, на якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАп, оскільки термін зберігання відеозапису закінчився. Будь яких інших доказів в обґрунтування своєї позиції надати не може.

Відповідач інспектор батальйону 4 роти 4 УПП в Дніпропетровській області рядовий поліції Царапкін В.О. в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких клопотань чи пояснень суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.10.2022 року інспектором батальйону 4 роти 4 УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Царапкіним В.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З постанови вбачається, що 30.09.2022 року о 23.35 годині у м.Дніпрі, Новокодацький район, ж/м Покровський, 3В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Elantra, днз НОМЕР_1 , не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1. «а» ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») та тягне за собою накладення штрафу.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Такими документами, зазначеними в п. 2.1 «а» Правил, є: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції пред`являти для перевірки, зокрема, посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Інспектором УПП винесена постанова відносно позивача за ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме, що 30.09.2022 року позивач керував транспортним засобом, не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1. «а» ПДР України.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний прилад та технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Також у постанові про адміністративне правопорушення у графі «до постанови додаються» не вказано, що додається відеозапис.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Всупереч вимогам ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема, у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, щодо керування транспортним засобом позивачем, який не мав при собі водійського посвідчення, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії БАБ №717301 від 01.10.2022 року та не підтверджується жодними іншими доказами, внаслідок чого суд, при вирішенні спору по суті, відхиляє твердження представника відповідача Департаменту патрульної поліції, викладені у відзиві на позов та наголошені у судовому засіданні, про правомірність винесеної постанови працівником поліції, оскільки у судовому засіданні такі твердження не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із наявної в матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 496,20 гривень, який слід стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Царапкіна Владислава Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №717301 від 01.10.2022 року, прийняту інспектором батальйону 4 роти 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Царапкіним Владиславом Олеговичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, юридична адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.О. Костромітіна