Справа № 440/7600/22
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/7600/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, у якому просив:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.01.2020 №№ , , , від 19.03.2020 №№ , , від 02.09.2021 №№ , ;

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 27.01.2020 №519-50.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено та поновлено йому цей строк; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Доводи про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтував посиланнями на те, що про прийняття відповідачем спірних рішень він довідався лише 30.08.2022 після відкриття судом провадження у справі №440/6593/22 про стягнення з нього податкового боргу, оскільки відповідні індивідуальні акти йому не вручені.

Однак, 06.10.2022 до суду надійшов відзив на позов, до якого додано копії податкових повідомлень-рішень від 03.01.2020 №№ , , з власноручним підписом позивача про вручення йому цих рішень 03.01.2020.

Крім того, до відзиву додані докази надсилання на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 рекомендованими листами з повідомленнями про вручення податкових повідомлень-рішень від 19.03.2020 №№ , , від 02.09.2021 №№ , та податкової вимоги від 27.01.2020 №519-50 разом з відомостями про повернення поштових відправлень з незалежних від податкового органу причин.

Наведеним спростовані доводи позивача про неотримання ним спірних рішень, а також невиконання відповідачем обов`язку щодо вручення таких рішень платнику податків.

На цій підставі перед судом знов постало питання про дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Так, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах.

У постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 Верховний Суд здійснив системне тлумачення норм права, які регулюють питання обчислення строку звернення до суду в податкових спорах, відступивши від висновку про те, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження такий строк становить 1095 днів.

Також Верховний Суд зробив висновок, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено лише спеціальний строк у податкових правовідносинах (строк давності), протягом якого у платника податків за загальним правилом існує право ініціювати в суді спір щодо правомірності податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Водночас правового висновку про те, що пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено процесуальний строк звернення до суду, а так само і про те, що він становить 1095 днів, постанова Верховного Суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 не містить.

Натомість у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду констатував, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

У цій постанові судова палата Верховного Суду зазначила, що численні юридичні наслідки, які з огляду на положення ПК України виникають або можуть виникнути внаслідок реалізації контролюючим органом своїх повноважень та обов`язків, після того, як визначене контролюючим органом грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого, настають у значно менший строк, ніж 1095 днів. Тому надання такого строку для звернення до суду з вимогою про оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу щодо визначення грошового зобов`язання створювало б непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, зокрема, щодо обсягу прав і обов`язків як платників податків, так і контролюючих органів. Зокрема така непропорційність здатна створити стан невизначеності щодо легітимності дій контролюючого органу, вчинених у законний спосіб у межах строку давності, встановленого статтею 102 ПК України, оскільки після звернення платника податків з відповідним позовом до суду раніше узгоджені грошові зобов`язання стають неузгодженими.

У зв`язку з наведеним, за висновком судової палати Верховного Суду, право ініціювати в судовому порядку спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання об`єктивно не може існувати протягом 1095 днів, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

У постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду остаточно визначив, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Повертаючись до обставин цієї справи суд враховує, що податкові повідомлення рішення від 03.01.2020 №№ , , вручені позивачу в день їх прийняття, про що свідчить власноручний підпис ФОП ОСОБА_1 на примірниках згаданих рішень.

У свою чергу, податкові повідомлення-рішення від 19.03.2020 №№ , наступного дня надіслані позивачу поштою на податкову адресу ( АДРЕСА_1 ), однак поштові відправлення повернуті з відміткою поштової організації про причину невручення "за закінченням встановленого строку зберігання".

А податкові повідомлення-рішення від 02.09.2021 №№ , того ж дня надіслані позивачу поштою на податкову адресу (вул. Т. Кислякової, 3, м. Полтава, Полтавська область, 36000), тоді як поштові відправлення повернуті з відміткою поштової організації про причину невручення "за закінченням терміну зберігання".

Податкова вимога від 27.01.2020 №519-50 надіслана позивачу на податкову адресу 31.01.2020, а поштове відправлення так само повернуте з відміткою поштової організації про причину невручення "за закінченням встановленого строку зберігання".

У силу пункті 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отож, усі оспорювані у цій справі податкові повідомлення-рішення, а також податкова вимога вважаються врученими платнику податків.

З позовом про визнання їх протиправними та скасування ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду 07.09.2022, тобто за межами шестимісячного строку, який слід обчислювати з дати вручення (поставлення у поштовому відправленні відмітки про причину невручення) йому цих рішень.

Таким чином, викладений в ухвалі суду від 19.09.2022 у цій справі висновок про наявність підстав для поновлення позову строку звернення до суду є передчасним.

Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, як визначено частиною шостою статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

А відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин, суд визнав за необхідне повідомити позивача про недоліки позовної заяви та надати йому строк для усунення цих недоліків упродовж п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 179, 180, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Повідомити позивача про невідповідність позовної заяви вимогам частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом разом з доказами поважності причин його пропуску.

Попередити позивача, що у разі неусунення недоліків позовної заяви її буде залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя О.О. Кукоба