Справа № 640/32544/21
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2022 року, суддя Гарник К.Ю., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансджейнт 8" до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягненя пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансджейнт 8" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, в якому просило:

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансджейнт 8" пеню в розмірі 3 568 508,55 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період з 13 лютого 2021 року по 04 листопада 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на триваюче порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що вчинене податковим органом та відповідно до вимог пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України розмір нарахованої на суму бюджетної заборгованості пені за період з 13 лютого 2021 року по 04 листопада 2021 року складає 3 568 508,55 грн та підлягає стягненню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансджейнт 8" пеню у розмірі 1 226 330,39 грн за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 13 лютого 2021 року по 04 листопада 2021 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 16 квітня 2015 року № 405-П посадовими особами ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Товаристива з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» з питань законності декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (податкового) періоду в податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на суму 20155749,00 грн та залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року на суму 20 155 749,00 грн, за січень 2015 року на суму 20 151 653,00 грн та бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 30) в податковій декларації з ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 18 617 860,00 грн.

За результатами проведеної перевірки винесено, в тому числі, податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 18 617 860,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4 654 465,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року у справі №826/9725/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано, в тому числі, податкове повідомлення - рішення від 14 травня 2015 року № .

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 вересня 2016 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року по справі № 826/9725/15 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06 вересня 2016 року у справі № 826/9725/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано, серед іншого, податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 14 травня 2015 року № .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2019 року - залишено без змін.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у справі №826/5968/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з не подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, а саме 18 617 860,00 грн, що підлягає бюджетному відшкодуванню та зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» () з бюджету податку на додану вартість у розмірі 18 617 860,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року - залишено без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року - залишено без змін.

Оскільки бюджетна заборгованість з ПДВ в сумі 18 618 860,00 грн позивачу виплачена не була, позивач звернувся до суду з позовом з метою застосування до Держави міри відповідальності за не погашення заборгованості у визначений строк у формі пені.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року №826/17815/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» пеню у розмірі 14 085 507,76 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період з 18 грудня 2015 року по 29 жовтня 2018 року.

У період з 30 жовтня 2018 року по 12 лютого 2021 року позивачем не було отримано бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 18 618 860,00 грн, позивач звернувся до адміністративної суду з відповідним позовом щодо стягнення пені.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2021 року №640/28374/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» пеню у розмірі 11 271 099,42 грн за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за період з 30 жовтня 2018 року по 12 лютого 2021 року.

У подальшому, у період з 13 лютого 2021 року по 04 листопада 2021 року позивачем не було отримано бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 18 618 860,00 грн, а тому позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів зазначає, що у цій справі за апеляційною скаргою ТОВ «Трансджейнт 8» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2022 року було ухвалено постанову про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

В апеляційній скарзі, що розглядається колегією суддів, податковий орган оскаржує рішення суду у повному обсязі, посилаючись на ту обставину, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, встановленого ст. 102 ПК України (1095 днів).

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення повернення бюджетного відшкодування до тих пір поки не буде відшкодовано кошти.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин у цій справі) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За змістом пунктів 200.10, 200.11 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Пунктами 200.12, 200.13 цієї статті визначено, що орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

У відповідності до пункту 200.14 статті 200 якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Як передбачено положеннями пункту 200.15 цієї статті, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У відповідності до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Статтею 102 ПК України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Крім того, положеннями пункту 43.3 статті 43 ПК України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Визначений законодавцем строк в 1095 днів також свідчить на користь того, що ПК України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.

Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду колегія суддів враховує, що що в силу положень пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

Отже, позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість бюджету перед позивачем виникла з моменту визнання рішенням суду, що набрало законної сили, протиправними та скасованими ППР, що були предметом розгляду в справі №826/9725/15.

У зв`язку з триваючим правопорушенням з боку податкового органу, борг перед позивачем у повному обсязі погашено не було.

Зокрема, бюджетна заборгованість з ПДВ в сумі 18 617 860 грн перерахована на рахунок позивача 04.11.2021 року, а тому позивач в межах 1095 днів має право звернутися до суду за захистом порушеного права в частині стягнення пені за порушення строків відшкодування ПДВ за період з 13.02.2021 по 04.11 2021.

Посилання скаржника на судову практику Верховного Суду у справі №280/2868/20 є помилковим, оскільки, як визнано у постанові суду у зазначеній справі, Товариство звернулось з позовною вимогою про стягнення, зокрема пені за період з 17 липня 2015 року по 17 жовтня 2018 року у розмірі 8 627 712,84 грн за порушення строків відшкодування ПДВ за січень 2009 року, поза межами строку давності в 1095 днів.

У даній справі, як вже зазначено колегією суддів, бюджетна заборгованість з ПДВ в сумі 18 617 860 грн перерахована на рахунок позивача 04.11.2021 року, а отже строк звернення до суду позивачем порушено не було.

Колегія суддів також звертає увагу на висновок Верховного Суду, здійснений у постанові від 01 квітня 2021 року у справі № 280/4453/18, а саме, проступок, пов`язаний із триваючим безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом визнається триваючим порушенням. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності) та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом; припиненням дії відповідної норми закону. Тобто відповідачем допущене триваюче порушення, яке фактично позбавило позивача права на вільне володіння майном протягом значного часу.

Щодо розрахунку пені, який на думку скаржника обчислено невірно, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, з огляду на те, що податковий орган не подав висновків до органу Державного казначейства України із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню позивачу з бюджету, підлягає стягненню на користь позивача пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.

Пеня розраховується наступним чином.

Y = (С х К днів : 100% х U НБУ х 1,2), де:

Y - сума пені (завжди округлюється до другого знака після коми);

С - заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість 18 617 860,00 грн;

К днів - кількість днів затримки відшкодування податку на додану вартість (з 13 лютого 2021 року по 04 листопада 2021 року - 266 днів).

U НБУ - облікова ставка Національного банку України, встановлена на момент виникнення пені, протягом строку її дії включаючи день погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість (постанова Національного банку України від 21 січня 2021 року № 16-рш - 6%, постанова Національного банку України від 04 березня 2021 року № 84-рш - 6,5%, постанова Національного банку України від 15 квітня 2021 року № 142-рш - 7,5%, постанова Національного банку України від 17 червня 2021 року № 255-рш - 7,5%, постанова Національного банку України від 22 липня 2021 року № 342-рш - 8%, постанова Національного банку України від 09 вересня 2021 року № 461-рш - 8,5%, постанова Національного банку України від 21 жовтня 2021 року № 517-рш - 8,5%);

1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних U НБУ;

R - кількість днів у календарному році.

Як наслідок:

- 73 451,28 грн = (18 617 860,00 грн х 20 :100% х 6% х 1,2) : 365

- 167 101,67 грн = (18 617 860,00 грн х 42 :100% х 6,5% х 1,2) : 365

- 289 214,43 грн = (18 617 860,00 грн. х 63 :100% х 7,5% х 1,2) : 365

- 165 265,39 грн = (18 617 860,00 грн. х 36 :100% х 7,5% х 1,2) : 365

- 239 940,86 грн = (18 617 860,00 грн. х 49 :100% х 8% х 1,2) : 365

- 218 517,57 грн = (18 617 860,00 грн. х 42 :100% х 8,5% х 1,2) : 365

- 72 839,19 грн = (18 617 860,00 грн. х 14 :100% х 8,5% х 1,2) : 365

Отже, загальна сума пені, нарахована на суму бюджетної заборгованості, що підлягає відшкодуванню позивачу становить 1 226 330,39 грн.

Суд вірно не прийняв доводи позивача на фіксацію облікової ставки НБУ при обрахунку пені відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України на момент виникнення відповідної заборгованості, оскільки виходячи із синтактичного тлумачення пункту 200.23 статті 200 ПК України облікова ставка НБУ при обрахунку пені застосовується протягом строку її дії.

Таким чином, розрахунок пені із застосуванням різних ставок Національного банку України зумовлений зміною облікової ставки Національного банку України протягом строку її дії.

Правова позиція у подібній справі була висловлена Верховним Судом у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 820/1750/18.

Відповідвачем було зазначено, що сума бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації за лютий 2015 року у розмірі 18 617 860,00 грн була зменшена на суму 44 526,48 грн за рахунок:

1) донарахованої та несплаченої ШС ст. 120 ПКУ податкове повідомлення-рішення № від 18 травня 2015 року на суму 170,00 грн граничний термін сплати 09 червня 2015 року;

2) донарахованої та несплаченої ШС ст.120-1 ПКУ податкове повідомлення-рішення № від 21 листопада 2016 року на суму 3 613,48 грн граничний термін сплати 11 лютого 2017 року;

3) за рахунок погашення податкових декларацій, самостійно поданих підприємством та не сплачених до відповідного бюджету: а) нараховано ПДВ по декларації № від 18 травня 2018 року на суму 15 457,00 грн. граничний термін сплати 30 травня 2018 року; б) нараховано ПДВ по декларації № від 20 липня 2018 року на суму 3 494,00 1 грн граничний термін сплати 30 липня 2018 року;

4) донарахованої та несплаченої ШС ст.120-1 ПКУ податкове повідомлення-рішення № від 20 травня 2019 року на суму 21 622,00 грн граничний термін сплати 23 липня 2019 року;

5) донарахованої та несплаченої штрафні санкції на суму 170,00 грн за актом перевірки (поточний рік) Податкове повідомлення-рішення (форма ПС) № від 09 квітня 2020 року граничний термін сплати 22 липня 2020 року.

Відповідно до інформаційно-телекомунікаційній системи «Податковий блок» в інтегрованій картці Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСДЖЕЙНТ 8» () з податку на додану вартість станом на 03 листопада 2021 року обліковувався залишок невідшкодованої суми податку на додану вартість в розмірі 18 573 333,52 гривень.

Проте, податковим органом ненадано жодного належного, допустимого чи достатнього доказу що обгрунтовували б дійсність та правомірність зменшення спірної суми бюджетної заборгованості з ПДВ на суму 44 526,48 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансджейнт 8» пені у розмірі 1 226 330,39 грн за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 13 лютого 2021 року по 04 листопада 2021 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2022 року.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 30 листопада 2022 року.