Справа № 620/15346/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у справі за первісним позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Держпраці у Запорізькій області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з Відповідача відповідно до постанови про накладення штрафних санкцій від 25 травня 2021 року № 4 штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Позов обґрунтований тим, що ФОП ОСОБА_1 не сплачено суму штрафу в загальному розмірі 34000,00 грн, накладеного органом державного ринкового нагляду відповідно до постанови про накладення штрафних санкцій, прийнятої за результатами здійснення заходів державного ринкового нагляду, у зв`язку з чим просить стягнути його в судовому порядку.

Відповідачем 23 листопада 2021 року до Чернігівського окружного адміністративного суду подано зустрічну позовну заяву до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 4 від 25 травня 2021 року про накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 34 000,00 грн.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ФОП ОСОБА_1 зазначено, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області при прийнятті наказу № 685, виданні направлення № 151 від 01.04.2021 при проведенні перевірки вийшло за межі своїх повноважень, діяло з порушенням приписів чинного законодавства.

Також ОСОБА_1 вказала, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області, як орган державної влади при призначенні і проведенні перевірки, при прийнятті рішення № 151/2 від 06.04.2021 та постанови № 4 від 25.05.2021, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, а тому оскаржувана постанова № 4 від 25.05.2021 є протиправною і підлягає скасуванню.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у задоволенні первісного позову Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовлено повністю.

Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 25 травня 2021 року № 4 про накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) 00 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління Держпраці у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у справі № 620/15346/21, яким відмовлено у задоволенні первісного позову Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву Головного управління Держпраці у Запорізькій області задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Держпраці у Запорізькій області посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Також Відповідачем вказано, що воно діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачений законодавством України. Прийняті рішення є законними, обґрунтованими та відповідають вимогам закону, оскільки зняття ФОП ОСОБА_1 продукції з реалізації не спростовує факту вчинення правопорушення, яке зафіксовано в акті перевірки характеристик продукції від 05.04.2021 № 151.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Головне управління Держпраці у Запорізькій області у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована як Фізична особа-підприємець 16.11.2020, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис № 000004038.

ФОП ОСОБА_1 придбано у ФОП ОСОБА_2 продукцію, зокрема рукавички робочі в асортименті (трикотажні), рукавички «Far» трикотажні, що підтверджується накладною № 298 від 24.12.2020 (а.с. 48).

На підставі направлення на проведення перевірки від 01.04.2021 № 151, згідно наказу «Про проведення планової перевірки» від 01.04.2021 № 685, уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Запорізькій області проведена планова перевірка Відповідача, а саме перевірка характеристик продукції (рукавички робочі в асортименті (трикотажні), рукавички «Far» трикотажні), що знаходиться в розповсюджувача за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 05 квітня 2021 року № 151.

Під час проведення перевірки Позивачем встановлено наявність 4 порушень Відповідачем вимог законодавства, а саме:

- відсутність знака відповідності технічному регламенту засобів індивідуального захисту (далі - ЗІЗ);

- не надано декларація про відповідність технічному регламенту ЗІЗ;

- не надано супровідної документації, що має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкції щодо застосування продукції), етикетки, маркування;

- не надано загального опису продукції.

06.04.2021 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) № 151/1 (а.с. 49-50).

Зазначене рішення обгрунтовано тим, що ФОП ОСОБА_1 розповсюджує продукцію, а саме: рукавички «Far» трикотажні з порушенням вимог Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 року № 761 та ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI, а саме: відсутній знак відповідності Технічному регламенту засобів індивідуального захисту; не надано декларацію про відповідність Технічному регламенту засобів індивідуального захисту; не надано супровідну документацію, зокрема інструкції щодо користування продукцією та інше; не надано загальний опис продукції.

Вказаним рішенням № 151/1 застосовано до ФОП ОСОБА_1 обмежувальний (корегувальний захід) у вигляді усунення формальної невідповідності та встановлено строк для виконання до 05.05.2021.

Листами від 09.04.2021 № 49 та від 19.04.2021 за № 52 ФОП ОСОБА_1 зверталась до ФОП ОСОБА_2 , в яких повідомляла про те, що перевіркою характеристик продукції було встановлено невідповідність придбаної у ФОП ОСОБА_2 продукції Технічним регламентам, а також просила в найкоротший термін зазначити адресу, на яку можна повернути/надіслати нереалізовані залишки продукції для приведення продукції у відповідність Технічним регламентам та виконати рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 06.04.2021 № 151/1 (а.с. 51-52). Проте, відповіді на зазначені листи ФОП ОСОБА_1 не отримала.

ФОП ОСОБА_1 направлено Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області повідомлення № 1 про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.05.2021, до якого долучено Інформацію про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 05.05.2021 № 54 (а.с. 53-55).

Вказаним Листом (Інформацію про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів) від 05.05.2021 № 54 ФОП ОСОБА_1 повідомила Головне управління Держпраці у Запорізькій області, що для виконання рішення необхідно провести оцінку відповідності, оскільки виключно у такому випадку наноситься знак відповідності та складається і подається відповідна декларація. Оцінку відповідності згідно зазначених приписів Технічного регламенту може виконати виробник або його уповноважена особа чи постачальник.

Згідно інформації з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань постачальник (ФОП ОСОБА_2 ) припинив діяльність як суб`єкт господарювання 19.01.2021. Як особа, що реалізує продукцію, ФОП ОСОБА_1 не володіє інформацією про виробника та необхідною інформацією про продукцію. Враховуючи зазанчене, ФОП ОСОБА_1 не має можливості виконати рішення у порядку, визначеному Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», та Технічним регламентом, зокрема, провести оцінку відповідності продукції, надати інструкції користування і загальний опис продукції.

З метою запобігання та уникнення ризиків заподіяння шкоди суспільним інтересам та недопущення реалізації і подальшого використання такої продукції ФОП ОСОБА_1 має право з власної ініціативи її утилізувати. Вважає, що такий спосіб захисту суспільних інтересів не суперечить чинному законодавству та виключає будь-яку можливість використання такої продукції.

Враховуючи наведені причини неможливості виконання рішення № 151/1, ФОП ОСОБА_1 повідомила, що продукція, яка не відповідає вимогам Технічних регламентів згідно акту перевірки від 05.04.2021 № 151 утилізована спеціалізованим підприємством.

На підтвердження утилізації продукції (рукавички робочі в асортименті (трикотажні), рукавички «Far» трикотажні) ФОП ОСОБА_1 надано: договір № УТ 30/04/21 від 30.04.2021 на здійснення обслуговування у сфері поводження з безпечними та небезпечними відходами (а.с. 56-59); заявку на виконання робіт (надання послуг) за Договором № УТ 30/04/21/2 від 30.04.2021 (а. с. 60); протокол погодження договірної ціни (а.с. 61); акт прийому-передачі від 05.05.2021 (а.с.62); акт знищення від 05.05.2021 (а.с.63); акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 243 від 06.05.2021 (а.с.64).

07.05.2021 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено протокол № ПТ2/151/2РН, яким виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 пп. 3 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що полягає у тому, що ФОП ОСОБА_1 не виконала рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (а.с. 65).

На вказаний протокол ФОП ОСОБА_1 надано Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області пояснення, в яких вона просила не застосовувати до неї штрафу за невиконання рішення на підставі пп. 3 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (а.с. 66-67).

25.05.2021 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області прийнято постанову про накладення штрафу № 4, якою за порушення пп. 3 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що полягає у не виконанні рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34000,00 грн (а.с. 19).

У зв`язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 суми штрафу в загальному розмірі 34000,00 грн, Головне управління Держпраці у Запорізькій області звернулося до адміністративного суду з даним адміністративним позовом про стягнення його в судовому порядку.

Також, ФОП ОСОБА_1 вважаючи вказану постанову про накладення штрафу № 4 протиправною, звернулася до адміністративного суду із зустрічним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні первісного адміністративного позову Головного управління Держпраці у Запорізькій області та задовольняючи зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу від 25.05.2021 № 4 Головне управління Держпраці у Запорізькій області не врахувало, що ФОП ОСОБА_1 були вжиті усі залежні від неї заходи для виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а саме: направлялись листи постачальнику продукції від 09.04.2021 № 49 та від 19.04.2021 № 52; ФОП ОСОБА_1 неодноразово повідомляла Головне управління Держпраці у Запорізькій області про неможливість виконання рішення № 151/2 з об`єктивних причин; з метою захисту суспільних інтересів, запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція ФОП ОСОБА_1 були вчинені заходи щодо утилізації продукції спеціалізованим підприємством, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, постанова Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 25.05.2021 № 4 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 34 000,00 грн є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої дійшов висновку, що у задоволенні первісного позову Головного управління Держпраці у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів необхідно відмовити повністю, а зустрічний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пп. 5 п. 6 Положення № 96 Держпраця для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 877-V дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії, державного нагляду (контролю) у сфері безпеки торговельного мореплавства і судноплавства на внутрішніх водних шляхах (у частині нагляду (контролю) за суднами).

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 2 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2735-VI державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Статтею 3 Закону № 2735-VI визначено, що законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до частини 1 ст. 4 Закону № 2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Статтею 5 Закону № 2735-VI визначено, що основними принципами ринкового нагляду і контролю продукції є, зокрема: об`єктивність, неупередженість та компетентність органів ринкового нагляду і митних органів при здійсненні ринкового нагляду і контролю продукції; прозорість здійснення ринкового нагляду і контролю продукції, доступність та відкритість інформації у цій сфері; додержання прав і захист інтересів суб`єктів господарювання, споживачів (користувачів) під час здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; плановість та системність заходів ринкового нагляду і контролю продукції, їх постійне вдосконалення на основі регулярної оцінки та аналізу; забезпечення співпраці між суб`єктами господарювання та органами ринкового нагляду і митними органами; результативність та пропорційність відповідальності суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та інших встановлених вимог, її спрямованість на попередження вчинення суб`єктами господарювання порушень, а також можливість посилення санкцій у разі повторного вчинення суб`єктом господарювання того самого порушення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 10 Закону № 2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.

Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Частиною 5 статті 23 Закону № 2735-VI передбачено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Згідно з частинами 1, 2 статті 23-1 Закону № 2735-VI для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд» від 28.12.2016 року № 1069 визначено, що Держпраці здійснює державний ринковий нагляд за засобами індивідуального захисту.

Відповідно до п. 1 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 року № 761 (далі - Технічний регламент) під засобом індивідуального захисту (далі - засіб захисту) слід розуміти спорядження, що призначається для носіння користувачем та/або забезпечення його захисту від однієї або кількох видів небезпеки для життя чи здоров`я.

Згідно з п. 2 Технічного регламенту рукавички робочі (трикотажні) відносяться до першої категорії засобів захисту, що мають конструкцію простої складності і призначаються для захисту від незначної механічної дії.

Статтею 28 Закону № 2735-VI передбачено обмежувальні (корегувальні) заходи щодо продукції, яка становить серйозний ризик. Якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.

Оцінка ризику проводиться органом ринкового нагляду відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 2735-VI орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:

- знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;

- не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;

- не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;

- декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;

- органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;

- вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону № 2735-VI з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду:

- аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб`єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення;

- проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень;

- здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.

Відповідно до частин 7, 8 статті 34 Закону № 2735-VI під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання. У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт повного та результативного виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення (крім рішення про заборону надання продукції на ринку), орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про скасування такого рішення.

Стаття 44 Закону № 2735-VI встановлює відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, яка встановлюється цим та іншими законами України.

Так, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених ч. 3 ст. 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зі змісту частини другої статті 218 Господарського кодексу України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).

Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема від адміністративно-господарських санкцій, якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підставою прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 25.05.2021 № 4 було те, що ФОП ОСОБА_1 не виконала рішення щодо усунення формальної невідповідності характеристик продукції.

Обмежувальний (корегувальний захід), вжитий на підставі рішення від 06.04.2021 № 151/2, полягав не лише в усуненні формальної невідповідності, а у тимчасовій забороні надання зазначеної продукції на ринку до усунення формальної невідповідності.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону № 2735-VI суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

У зв`язку з неможливістю усунення формальної невідповідності продукції Технічному регламенту і виконання рішення № 151/2, з метою захисту суспільних інтересів, запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону, ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення утилізувати продукцію.

Відповідно до акта знищення від 05.05.2021 спеціалізованим підприємством ТОВ «ДСЛ-2010» було виконано знищення продукції (рукавички робочі в асортименті (трикотажні), рукавички «Far» трикотажні) у кількості 16 шт. (а.с. 63).

05.05.2021 ФОП ОСОБА_1 надіслано Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області повідомлення № 1 про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з Інформацією до повідомлення згідно з листом № 54 від 05.05.2021 та документами, що підтверджують утилізацію продукції (а.с. 53-64).

Проте, Головне управління Держпраці у Запорізькій області 25.05.2021 розглянувши Акт перевірки від 05 квітня 2021 року № 151, Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06 квітня 2021 року № 151/2, Протокол про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № ПТ2/151/2РН від 07 травня 2021 року, в порушення приписів частини 1 статті 34 Закону № 2735-VI прийняло оскаржувану постанову про накладення штрафу № 4.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу від 25.05.2021 № 4 Головне управління Держпраці у Запорізькій області не врахувало, що ФОП ОСОБА_1 були вжиті усі залежні від неї заходи для виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а саме: направлялись листи постачальнику продукції від 09.04.2021 № 49 та від 19.04.2021 № 52; ФОП ОСОБА_1 неодноразово повідомляла Головне управління Держпраці у Запорізькій області про неможливість виконання рішення №151/2 з об`єктивних причин; з метою захисту суспільних інтересів, запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція ФОП ОСОБА_1 були вчинені заходи щодо утилізації продукції спеціалізованим підприємством, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 54-64), з чим погоджується і колегія суддів.

У взаємозв`язку із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для сплати ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських стягнень.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Держпраці у Запорізькій області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 01.12.2022 року.