Справа № 280/5717/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 грудня 2022 року Справа № 280/5717/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул. Матросова, 29, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 23 травня 2022 року № 449 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 інспектора сектора адміністративної практики Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору адміністративної практики Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 23 травня 2022 року;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний наказ в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнято безпідставно, оскільки в її діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Позивач зазначає, що наявність реальної загрози життю та здоров`ю не лише їй, а і її сім`ї не може вважатися в даному випадку порушенням службової дисципліни. Крім того, зазначає про те, що військові рф у чоловіка забрали паспорт, що не давало можливості виїхати на підконтрольну територію. Лише після його повернення виникла можливість виїхати з окупованої території, з чим вона не зволікала, у зв`язку з чим вважає дії з боку відповідача протиправними. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що причинами та умовами, що сприяли скоєнню виявлених у ході службового розслідування порушень, стали особиста недисциплінованість позивача, ігнорування нею вимог чинного законодавства України, наказів Національної поліції України та МВС України. Відповідач вважає, що з огляду на підтвердження за результатами службового розслідування вчинення позивачем дисциплінарного проступку, спірні накази є обґрунтованими та такими, що скасуванню не підлягають. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, суд вважає його безпідставним з огляду на те, що позивачка до 19.08.2022 знаходилася на окупованій території, тому після направлення оскаржуваного наказу 23.05.2022 на мобільний телефон позивачки, за відсутності поштового зв`язку та недоведеності відповідачем можливості скористатися електронним судом, суд вважає, що позивачка до виїзду на підконтрольну Україні територію не мала можливості звернутися до суду, навіть за умови обізнаності про своє звільнення. Зокрема, зі скріншоту засобів електронних комунікацій , який був долучений до матеріалів справи відповідачем, судом встановлено, що 06.09.2022 позивачка просила забрати свою трудову книжку, що свідчить про обізнаність позивачки про своє звільнення. Хоча у позовній заяві позивачка стверджує, що дізналася про звільнення після отримання відповіді від відповідача 23.09.2022. Таким чином, суд вважає, що до моменту виїзду на підконтрольну Україні територію позивачка не мала можливості звернутися до суду, доказів, які б доводили зворотне, суду відповідачем надано не було. З огляду на те, що позивачка не зволікала після приїзду до м. Запоріжжя зі зверненням до суду, а саме позовна заява була подана до суду вже 28.09.2022 та враховуючи обставини які виникли, суд вважає, що клопотання відповідача не підлягає задоволенню

Ухвалою суду від 30.09.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачу на електрону пошту було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Про те, що позивач повідомлений про розгляд справи свідчить те, що позивачем до суду було направлено відповідь на відзив, який надійшов до суду 14.11.2022.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання суд повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

ОСОБА_1 , 06.11.2015 року була прийнята на службу до Національної поліції України. На день видання оскаржуваного наказу: стаж служби в поліції складає 13 років 03 місяці 05 днів.

Станом на 24.02.2022 року позивач перебувала на посаді інспектора сектору адміністративної практики Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

В позовній заяві та рапорті від 08.09.2022 який був поданий позивачем начальнику ГУНП в Запорізькій області полковнику поліції А.Кисько зазначено, що 01.04.2022 року від начальника надійшов наказ припинити охорону громадського порядку, знаходитися, за місцем мешкання і чекати подальших наказів. В усній формі він попередив, що треба готуватися до виїзду до м. Запоріжжя. В цей же день начальник ВП №1 МРУП видалив нашу групу в «Telegram». В зв`язку з постійними перебоями в роботі мобільного зв`язку і інтернету, приблизно 08.04.2022 року позивачка з чоловіком дізналися, що за декілька днів до цього начальником ВП №1 МРУП була знову створена група в «Telegram», в якій він повідомляв, що керівництвом ГУНП в Запорізькій області наказано усьому особовому складу ВП № 1 МРУП виїжджати до м. Запоріжжя.

Приблизно 10-12 квітня 2022 року російські військові, які вимагали працювати на росіян, забрали у чоловіка позивачки паспорт. З позовної заяви та рапорту зрозуміло, що у червні 2022 року у чоловіка позивачки російські військові відібрали водійське посвідчення, однак десь в цей же період вдалося повернути паспорт чоловіка. Позивачка зазначає, що без паспорта виїхати з окупованої території не є можливим.

19 серпня 2022 року після 19.00 годин позивачка з чоловіком і донькою прибули до м. Запоріжжя. 22.08.2022 року чоловік позивачки зателефонував на особистий телефон начальнику ВП № 1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області підполковнику поліції ОСОБА_2 та повідомив, що вдалося дістатися до м. Запоріжжя і попросив його повідомити про це начальника ГУНП в Запорізькій області та інші служби, які повинні знати про цей факт. Протягом наступного тижня позивачка разом з чоловіком пройшли перевірку внутрішньої безпеки ГУНП, поліграф, а також надали свідчення ДБР з приводу інших працівників ВП №1, які перейшли на бік ворога. Зі скріншоту переписку в «Telegram» від 06.09.2022 позивач запитувалася про можливість отримання трудової книжки.

24.09.2022 року позивачці стало відомо про звільнення із служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

08.09.2022 року позивачкою до ГУНП в Запорізькій області був поданий рапорт, в якому вона виклала всі обставини та причини неможливості свого виїзду з тимчасово окупованої території (копія рапорту з вхідним штампом додається). 23.09.2022 року отримала відповідь № К- 69/01/3-22 від 22.09.2022, в якій їй було рекомендовано звернутися до суду.

У зв`язку з тим, що позивачка не прибула на підконтрольну Україні територію, а саме до м. Запоріжжя своєчасно, 18.04.2022 до керівництва ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт начальника Мелітопольського РУП ГУНІІ в Запорізькій області полковника поліції Бідило A.M. складений 16.04.2022 на виконання п. 6 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», у якому зазначено, що станом на 16.04.2022 в порушення вимог пунктів 3 та 5 вказаного наказу, до м. Запоріжжя з території Мелітопольського району Запорізької області, яка є захопленою окупаційними військами Російської Федерації, для несення служби не прибули та на облік у ГУНП в Запорізькій області не стали наступні поліцейські, серед яких - інспектор сектору адміністративної практики Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції Кононенко Зінаїда Леонідівна.

Начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 18.04.2022 № 315 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» (у письмовому провадженні), з метою встановлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку в діях позивача, а також з`ясування обставин невиконання вимог наказу ГУНП від 04.04.2022 № 282 та підстав не виходу на службу.

Наказом ГУНП в Запорізькій області «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 02.05.2022 №349 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Запорізькій від 18.04.2022 №315, продовжено до 17.05.2022 (включно).

Висновком службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у рапорті начальника Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області полковника поліції Бідило А.М. від 17.05.2022 №589/01/35-2022 (далі - Висновок службового розслідування від 17.05.2022) встановлено, крім іншого, що у порушення вимог пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя, інспектор сектору адміністративної практики Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_1 станом на час проведення службового розслідування безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м.Запоріжжя, яке наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 визначено місцем служби (роботи) не прибув та на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби до моменту прибуття не стали. Своїми діями вказаний поліцейський порушили вимоги пунктів частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту.

Наказом № 449 о/с від 23.05.2022 року позивача звільнено із служби в Національній поліції України за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підстава: наказ ГУНП в Запорізькій області «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 18.05.2022 №406 за скоєння дисциплінарного проступку та подання начальника Мелітопольського РУП полковника поліції Бідило А.М. від 23.05.2022.

Вважаючи, що наказ ГУНП в Запорізькій області від № 449 о/с від 23.05.2022 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Закон України "Про Національну поліцію" визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 3 Закону України №580-VIII визначає, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1статті 17 Закону України №580-VIII передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону України №580-VIII визначенні, зобов`язання поліцейського, а саме: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону України №580-VIII).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі-Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституціїі законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника (…).

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналогічні положення закріплені і у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі Порядок № 893).

Крім того, вказаним Порядком передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку №893 слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення поліцейським, що має ознаки дисциплінарного проступку.

За частиною 3 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Доводи протиправності спірних наказів позивач обґрунтовує недотриманням процедури та порядку проведення службового розслідування, та забезпечення процесуальних прав при здійсненні такого розслідування.

Однак, суд не вбачає порушень у призначенні та проведенні службового розслідування, на які посилається позивач, з огляду на наступне.

Отже, у відповідності до вимог частини четвертої статті 14 Статуту у відповідача були наявні підстави для призначення службового розслідування.

При цьому, суд наголошує, що чинним законодавством не визначено обов`язок відповідача та членів дисциплінарної комісії ознайомлювати поліцейського, відносно дій якого проводиться службове розслідування із рішенням про початок та підстави призначення службового розслідування, що саме позивачем не спростовано.

Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно Розділу 5 ч.1, 2 та 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

3. Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

Відповідно до Розділу 5 ст. 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Згідно Розділу 5 ч.1 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розділом 5 чч.1, 2 та 3 ст.30 Дисциплінарного статуту визначені особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності

У разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

Відповідно до п.6 ч.І ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд зазначає, що позивачка на момент виникнення спірних правовідносин мала спеціальний статус працівника поліції, що додатково покладало на неї певні обмеження та обов`язки пов`язані із проходженням служби в поліції.

Судом встановлено, що 04.04.2022 ГУНП в Запорізькій області видано наказ №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», яким, відповідно до статті 8 Конституції України, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку із неможливістю виконання завдань і повноважень поліції деякими територіальними підрозділами поліції ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування та дислокації яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, а також наявною інформацією про загрозу вчинення стосовно поліцейських, працівників поліції та членів їх сімей насильницьких дій, що загрожують їх життю і здоров`ю, свободі пересування з метою схилення до співпраці з військами Російської Федерації і російською окупаційною владою:

- п.1.2 У зв`язку із захопленням окупаційними військами Російської Федерації деяких населених пунктів Запорізької області, м. Запоріжжя визначено тимчасовим місцем розташування (дислокації) наступних територіальних підрозділів, підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області: Мелітопольського районного управління поліції, відділ №1 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Якимівське), відділ поліції №1 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Веселе), відділення поліції №2 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Приазовське);

- п.3. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1, 2 цього наказу прибути безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя до 05.04.2022 (включно);

- п.5. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) зазначеним у пунктах 1.2 цього наказу стати на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття;

- п.6. Начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1, 2 цього наказу, 16.04.2022 підготувати рапорти із переліком працівників, які не прибули до м. Запоріжжя на виконання цього наказу:

- п.9. Начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів Г`УНП в Запорізькій області довести цей наказ до відома поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) у будь-який доступний спосіб.

Крім того у пункті 4 наказу №282 зазначено, що вихід з території захоплених окупаційними військами Російської Федерації, необхідно здійснювати використовуючи алгоритм дій, визначений службовою телеграмою ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2022 №102/01/13-2-22 «Про порядок прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу, а також членів їх сімей до ГУНП в Запорізькій області».

Позивачка проходила службу у Мелітопольському РУП, яке визначено у пункті 1, 2 зазначеного Наказу. Зазначений наказ позивачем не було виконано, як у строк до 15.04.2022 (включно) так і до завершення службового розслідування.

Так як позивачка не прибула на підконтрольну Україні територію, своєчасно, 18.04.2022 до керівництва ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт начальника Мелітопольського РУП ГУНІІ в Запорізькій області полковника поліції Бідила A.M. складений 16.04.2022 на виконання п. 6 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282, у якому зазначено, що станом на 16.04.2022 не прибули та не стали на облік у ГУНП в Запорізькій області наступні поліцейські, в тому числі інспектор сектору адміністративної практики Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції Кононенко Зінаїда Леонідівна.

Начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 18.04.2022 № 315 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

Результати службового розслідування викладені у висновку, який затверджений 17.05.2022 начальником ГУНП в Запорізькій області, відповідно до яких судом встановлено наступне.

З 26.02.2022 і на час розгляду справи територія м. Мелітополь та Мелітопольський район є захопленою окупаційними військами Російської Федерації.

Станом на 26.02.2022 особовий склад Мелітопольського районного управління поліції (м. Мелітополь), відділу поліції №1 (смт. Якимівка), відділення поліції №1 (смт Веселе) та відділення поліції №2 (смт Приазовське) Мелітопольського РУП ГУНП перебував за місцем дислокації вказаних підрозділів або за місцем свого мешкання (м. Мелітополь та Мелітопольський район Запорізької області). 24.02.2022 у зв`язку із захопленням частини території Запорізької області, особовому складу управлінь, відділів та відділень поліції керівництвом ГУНП в Запорізькій області дана усна вказівка щодо прибуття безпечними шляхами до населених пунктів, які контролюються державою Україна.

10.03.2022 начальником ГУНП підписано та доведено до відома особового складу наказ №252 «Про необхідність прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу ГУНП до найближчих населених пунктів, територія яких підконтрольна Державі Україна», а 22.03.2022 направлено відповідну службову телеграму з алгоритмом дій (вих. №542/01/3-22 від 22.03.2022).

04.04.2022 начальником Мелітопольського РУП ГУНП полковником поліції ОСОБА_3 у мобільному застосунку Telegram на мобільний телефон позивачки та інших підлеглих направлено наказ ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 та службову телеграму ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2022 № 102/01/13-2-22 у форматі pdf, а також їх скріншоти, що підтверджується його особистим рапортом.

Опитані у ході службового розслідування начальник Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області полковник поліції Бідило A.M., начальник відділу поліції № 1 (смт Якимівка) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області полковник поліції Лізогубов Д.С., начальник відділення поліції № 1 (смт Веселе) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області підполковник поліції Куцак В.М., заступник начальник відділу поліції' № 1 (смт Якимівка) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції Корніцький Я.В., старший інспектор - черговий чергової частини відділення поліції № 1 (смт Веселе) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції Волобуєва І.В., заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВГІ № 1 (смт Веселе) Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 , начальник СКЗ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_5 підтвердили факти, встановлені у ході службового розслідування, повідомивши про неодноразове доведення до особового складу вимог наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 та відсутність у них інформації щодо загибелі поліцейських або перебуванні поліцейських у полоні, а також зазначили про постійне спілкування з підлеглими з приводу необхідності їх прибуття до м. Запоріжжя для несення служби. Крім того, у своїх поясненнях вказані вище керівники повідомили дисциплінарній комісії номери мобільних телефонів своїх підлеглих, які залишились в населених пунктах Мелітопольського району Запорізької області захоплених окупаційними військами Російської Федерації.

При цьому, суд бере до уваги, що з 24.02.2022 у Головного управління Національної поліції в Запорізькій області була відсутня інша можливість інформування позивача про наказ ГУНП № 282, як направлення їх засобами електронного зв`язку на мобільний телефон у форматі pdf, оскільки, з 26.02.2022 територія м.Мелітополя та Мелітопольського району Запорізької області захоплена окупаційними військами Російської Федерації та згідно з інформацією, опублікованою на сайті Укрпошти за посиланням offices.ukrposhta.ua, поштова кореспонденція для відправлення на вказану територію тимчасово не приймаються.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідач не повідомив позивача про ініціювання службового розслідування, не забезпечив можливість надати письмове пояснення та докази щодо предмета службового розслідування і відсутності дисциплінарного проступку, не викликав у дисциплінарну комісію, чим порушив закон і право на захист, суд дійшов таких висновків.

З метою недопущення порушень прав позивача та на виконання вимог частини 2 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з використанням засобів електронної комунікації (за допомогою месенджерів Whatsapp, Telegram, Viber, SMS) позивачу на його мобільний номер направлено лист вх. № 422/35/01-2022 від 03.05.2022 про необхідність прибути до 18:00 години 06.05.2022 для надання пояснень дисциплінарній комісії за фактом можливого порушення службової дисципліни (до матеріалів відзиву долучений скріншот, який підтверджує факт направлення позивачу листа).

У відповідь на вказаний лист ОСОБА_1 доповіла, що ознайомилась з листом дисциплінарної комісії ГУНП в Запорізькій області від 03.05.2022 щодо прибуття до ГУНП в Запорізькій області для надання пояснень, зазначивши, що на теперішній час прибути до м. Запоріжжя не має змоги з причин, які від неї не залежать.

Факт неприбуття позивача до м. Запоріжжя та не постановки протягом доби з моменту прибуття на облік у ГУНП в Запорізькій області з 16.04.2022 до 17.05.2022 підтверджується актами, складеними працівниками Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області (долучені до матеріалів справи).

Відповідно до частини 3 ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України виклик, який надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Отже, виклик позивача листом вих.№330/35/01-2022 від 03.05.2022 з використанням електронної комунікації відповідає вимогам частини 3 ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вважається отриманим.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів та звільненні позивача було дотримано порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, визначений Дисциплінарним статутом.

В ході службового розслідування було підтверджено вчинення поліцейським ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме, порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 3та5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття. За скоєння дисциплінарного проступку застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Щодо посилання позивача на те, що у її чоловіка російські війська відібрали паспорт громадянина України, зазначаємо наступне.

Під час розгляду справи у суді неможливо підтвердити або спростувати такі обставини. Відповідач зазначає, що у ГУНП відсутні відомості, про те, що позивач або її чоловік (який також позивається до ГУНП з оскарженням наказу про звільнення) звертались до правоохоронних органів з заявою про те, що було викрадено паспорт громадянина України. Зокрема, до матеріалів справи Позивачем не долучено копії витягу з ЄРДР або інших документів, які б підтверджували такі обставини зазначені позивача.

Крім того, у своєму жодного разу навіть при подачі рапорту у травні 2022 року позивач не доповідала про вищезазначені обставини керівнику ГУНП. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що такі обставини не можуть впливати на прийняття рішення у даній справі, оскільки, така інформація, не може бути належним чином перевірена або підтверджена належними та допустимими доказами та жодним чином не впливає на обов`язок позивачки, як поліцейського, у якої паспорт був в наявності виїхати на підконтрольну Україні територію для виконання вимог наказу ГУНП від 04.04.2022 № 282.

Щодо причин та підстав неможливості виїзду із тимчасово окупованої території, на які посилається позивач, зазначаємо наступне.

Відповідно до інформації, опублікованої на офіційному сайті Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, протягом квітня 2022 року з м. Мелітополя та Мелітопольського району Запорізької області до м. Запоріжжя неодноразово гуманітарними коридорами евакуйовувались громадяни.

Зокрема, відповідач повідомляє, що у період часу з 24.02.2022 до 17.05.2022 з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області з 225 поліцейських прибули до м. Запоріжжя та стали на облік 103 поліцейських, 122 поліцейських Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області до м. Запоріжжя не прибули та не стали на облік, у тому числі й позивач.

Тож, твердження позивача про неможливість виїхати тимчасово окупованої території, проїхати блокпости, відсутності безпечного шляху у період часу з 04.04.2022 - 15.04.2022 не відповідають дійсності і спростовується наявністю гуманітарних коридорів та кількістю поліцейських, які прибули з тимчасово окупованих територій Запорізької області до м.Запоріжжя.

Відповідно до інформації Управління кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області наданої листом від 07.07.2022 до м. Запоріжжя прибуло: Мелітопольського РУП та підпорядкованих відділів та відділень поліції, 181 працівник (поліцейські, державні службовці та цивільний персонал). Крім того, до м. Запоріжжя прибули працівники (поліцейські, державні службовці та цивільний персонал) інших територіальних підрозділів ГУНП у кількості: Бердянського районного відділу поліції та його підпорядкованих відділень поліції - 205; Погологівського районного відділу поліції та його підпорядкованих відділень поліції -196; Василівського районного відділу поліції та його підпорядкованих відділень поліції - 211.

Статистика наведена ГУНП підтверджує той факт, що 793 особи (у тому числі 103 поліцейських Мелітопольського РУП) виконали наказ ГУНП та виїхали з окупованої території й проїхали близько 30 блокпостів, як наслідок, вважаємо, що у квітні була наявна можливість у позивачки виїхати з окупованої території.

Зазначені обставини свідчать про те, що у період з 24.02.2022 по 17.05.2022 існували об`єктивні можливості залишити територію, яка на данин час є тимчасово окупованою, але позивачка такими можливостями не скористалася, чим порушила вимоги наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282.

Також суд наголошує, що позивачка не здійснювала жодних дій щодо отримання інформації про те, яким чином йому продовжувати проходження служби в поліції після окупації міста Мелітополя, не звертався з рапортами до керівника ГУНП щодо неможливості виїзду, вирішення цього питання, тощо.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати.

Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Суд зазначає, що позивачкою ані до ГУНП в Запорізькій області, ані до суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вживалися будь-які заходи спрямовані на виконання наказу №282. Суд звертає увагу, що позивачка в позовній заяві тільки наводить обставини, які стали перепоною для продовження служби та обставини через які вона не виїхала.

При прийнятті рішення суд також враховує, що позивачка не прибула своєчасно до місця служби хоча, більшість співробітників поліції змогли виїхати за межі окупованих тимчасово окупованих території Запорізької області та стали на облік у ГУНП в Запорізькій області для подальшого проходження служби в поліції.

В свою чергу, позивачем допущено дисциплінарний проступок, що виразився у не виконанні наказу керівника без вжиття заходів до подолання перешкод у їх виконанні.

Невиконання Наказів призвело до того, що фактично позивачка тривалий час не виконувала покладені на нього посадові обов`язки та не могла бути залучена до їх виконання на іншій території, в іншому підрозділі, оскільки перебувала на тимчасово непідконтрольній території України.

При цьому, суд зазначає, що запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, дійсно створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Суд враховує, що Національна поліція України та її територіальні підрозділи в умовах воєнного стану разом із Збройними силами України здійснюють відсіч збройної агресії і невиконання наказу по виїзду на підконтрольну територію держави Україна позивачем є таким, що порушує Присягу на вірність Українському народові.

Разом з тим, позивачка погодившись проходити службу в поліції добровільно погодилася на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяла на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично взяті на себе обов`язки не виконувала.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону, що визначено ст. 65 Конституції України.

За висновком суду, сама по собі наявність небезпеки в умовах військового стану не є виправданням для невиконання військовослужбовцем наказів начальників.

Також, суд зазначає, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні Наказів, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході у встановлений час на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.

Крім того, суд вважає, що залишення позивачки на службі в поліції не буде відповідати критеріям "об`єктивності" та "розсудливості", оскільки більшість поліцейських, зокрема і ті, що проходили службу з позивачем, продовжили подальше служіння народові України.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем доведено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до позивачки правомірно застосовано дисциплінарне стягнення, а відповідно наказом № 449 о/с від 23.05.2022 року про звільнення позивача із служби в Національній поліції України є правомірним та скасуванню не підлягає.

Так як відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Запорізькій області № 449 о/с від 23.05.2022 року «По особовому складу», відповідно вимоги позивача щодо поновлення на посаді, та стягнення на її користь з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не вирішується.

Керуючись ст. ст.2,5,9,72,77,78,139,241,243-246,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, вул. Матросова, 29, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 01.12.2022.

Суддя О.В. Конишева