Справа № 280/6217/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 листопада 2022 року Справа № 280/6217/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови від виплати перерахованої суми заборгованості за недоплачену пенсію в розмірі 243 562,81 грн. ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату перерахованої суми заборгованості за недоплачену пенсію в розмірі 243 562,81 грн. ОСОБА_1 ;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за недоплачену пенсію в розмірі 243 562,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 280/8748/21, яке набрало законної сили, відповідача зобов`язано здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 ), з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, згідно з довідкою від 16 серпня 2021 року №33/28-2142, виданою Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. Водночас, дане судове рішення залишається невиконаним відповідачем із посиланням на відсутність відповідних бюджетних асигнувань. За таких обставин вважає, що перерахована сума пенсії має бути стягнена у судовому порядку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.11.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі № 280/6217/22; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому до суду відзиві (вх. від 10.11.2022 №43285) посилається на те, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 нараховано 243 562,81 грн. пенсійних виплат. Вказує, що виплата заборгованості здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету, після відповідного фінансування з Державного бюджету. Крім того, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Враховуючи, що наразі існує спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, просить закрити провадження у справі.

Стосовно даного клопотання суд зазначає, що підстави для закриття провадження у справі визначені частиною першою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Слід зазначити, що, звертаючись до суду в межах адміністративної справи №280/8748/21, ОСОБА_1 просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/28-2142, виданої 16 серпня 2021 року Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, згідно з довідкою від 16 серпня 2021 року №33/28-2142, виданою Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог у справі №280/6217/22, наведених у позовній заяві обґрунтувань (підстав позову), суд не вбачає підстав для застосування приписів ст. 238 КАС України, з огляду на що відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

17.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №43944), в якій він заперечує проти доводів відповідача та просить задовольнити позовні вимоги.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 280/8748/21, яке набрало законної сили 21.04.2022, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 ), з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, згідно з довідкою від 16 серпня 2021 року №33/28-2142, виданою Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

23.06.2022 на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицького А.В. від 29.06.2022 відкрито виконавче провадження №69309707 з примусового виконання виконавчого листа від 23.06.2022 №280/8748/21.

Як вбачається із листа відповідача, направленого на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), позивачу нараховано пенсію за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 у розмірі 243 562,81 грн.; рішення внесено до реєстру рішень, виконання яких гарантовано Державою.

Також, листом відповідача від 25.07.2022 на запит позивача роз`яснено, що виплата донарахованої на виконання рішення суду пенсії здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Ухвалою суду від 10.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицького Антона Валентиновича про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №280/8748/21.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Зюбрицького А.В. від 02.09.2022, прийнятою у межах виконавчого провадження №69309707, виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи, що має право на стягнення з відповідача заборгованості з виплати пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі, зокрема, є стягнення з відповідача суми пенсії, нарахованої позивачу на виконання рішення суду у справі №280/8748/21, яке набрало законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно із вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз. 1 пп. 3.2 п. 3 рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Згідно з положеннями ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного рішення суду порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти нову позовну заяву.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, не усуває юридичного конфлікту, а створює передумови для виникнення нової спірної ситуації, не відповідає об`єкту порушеного права, оскільки шляхом розгляду позовних вимог в межах іншої справи неможливо захистити чи відновити порушене право позивача на виконання судового рішення, яке вже набрало законної сили, та безумовно має бути виконано. Також потрібно враховувати, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки таким чином порушуються процесуальні норми КАС України.

У зв`язку з вказаним, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 280/8748/21, то відповідно, ним невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Крім того, при пред`явленні позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суми заборгованості за недоплачену пенсію в розмірі 243 562,81 грн., позивач фактично просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі № 280/8748/21, з зобов`язання вчинити певні дії (виплатити пенсію) на стягнути з відповідача відповідну суму. При цьому, питання щодо встановлення чи зміни способу або порядку виконання рішення суду врегульовані статтею 378 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи все вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 30.11.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко