Справа № 520/4053/22
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 листопада 2022 р. справа №520/4053/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2021 № про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу розміром 3096,55 грн та пені розміром 11601,92 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 з метою виключення (списання) заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску розміром 30587,30 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області щодо невжиття заходів для повернення позивачу помилково сплаченого єдиного внеску в розмірі 15482,73 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області підготувати та подати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області висновок про повернення позивачу помилково сплаченого ЄСВ на погашення недоїмки у розмірі 15482,73 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що не зважаючи на скасування вимоги №Ф-4491-56-У рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3625/2020, Головне управління ДГ1С у Харківській області не виключило борг із картки платника податків, та ще й сформувало нове рішення щодо нарахування штрафних санкцій за «правопорушення», відсутність якого вже була встановлена судом.

При цьому у ході примусового виконання податкової вимоги № Ф-4491-56-У про сплату боргу (недоїмки) від 13 січня 2020 року на суму 26539,26 грн позивачем здійснені перерахування коштів на користь ГУ ДПС у Харківській області 3664,55 грн від 19.03.2020; 3818,18 грн від 28.04.2020; 4000,00 грн від 27.05.2020; 4000,00грн. від 18.06.2020, усього 15482 грн 73 коп.

Враховуючи те, що внаслідок скасування вимоги вказані грошові кошти було сплачено помилково, позивачка звернулась до ГУ ДПС у Харківській області із заявами від 20.12.2021 (отримано відповідачем електронною поштою 21.12.2021 р.) та 24.12.2021 (повторне направлення тієї ж заяви, але укрпоштою), утім, відповіддю № 1351/6/20-40-24-14-12 від 13.01.2022 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення грошових коштів через обліковану заборгованість в інтегрованій картці платника податків у сумі 30587,30 грн та винесення нового рішення про застосування штрафних санкцій.

Відповідачем у відзиві на позов вказано, що за результатами проведеного аналізу даних ІТС « Податковий блок » встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не виконувала вимоги ст. 9 Закону № 2464, а саме, єдиний внесок за період з 10.02.2018 по 18.06.2020 сплачено з порушенням встановленого строку, а тому за порушення термінів сплати єдиного внеску ГУ ДПС сформовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2021 № у розмірі 20% за період з 10.02.2018 по 18.06.2020 на загальну суму 14 698,47 грн.

Відповідач зазначає, що протягом періоду з 2017 року по 19.03.2020 позивач взагалі ігнорував сплату єдиного внеску. Вперше часткове погашення суми боргу відбулось 19.03.2020 у розмірі 3 664,55 гривень.

Відповідач вважає, що до предмету оскарження у цій судовій справі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 520/3625/2020 не має жодного відношення, це рішення виконане відповідачем.

Щодо повернення коштів відповідач вказав, що ФОП ОСОБА_1 має встановлений законодавством обов`язок щодо сплати єдиного внеску, та у відповідності до норм чинного законодавства є платником такого грошового зобов`язання. А, отже, сплачені кошти позивачем в рахунок погашення боргу з єдиного внеску не можуть визнаватись помилково сплаченими.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

13 січня 2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4491-56, відповідно до якого станом на 11 жовтня 2019 року за ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 26539,26 грн.

Позивачем оскаржено цю вимогу в судовому порядку та рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі від 01.06.2020 у справі № 520/3625/2020 вимогу скасовано. Спірні правовідносини стосувались нарахування ЄСВ з січня 2017 року по жовтень 2019 року.

Утім, до скасування вимоги в судовому порядку позивачем здійснені перерахування коштів на користь ГУ ДПС у Харківській області 3664,55 грн від 19.03.2020; 3818,18 грн від 28.04.2020; 4000,00 грн від 27.05.2020; 4000,00грн. від 18.06.2020, усього 15482 грн 73 коп.

Вищевикладені обставини учасниками справи не заперечувались та підтверджуються витягом з ІКП позивача.

Таку сплату єдиного внеску за період з 10.02.2018 по 18.06.2020 відповідач оцінив як сплату з порушенням встановленого строку, а тому за порушення термінів сплати єдиного внеску ГУ ДПС сформовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2021 № у розмірі 20% за період з 10.02.2018 по 18.06.2020 на загальну суму 14 698,47 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Не є спірними обставини щодо протиправності нарахування позивачу зобов`язань про сплату ЄСВ, а також факту сплати суми фактично протиправно визначеної заборгованості позивачем, на яку відповідачем нараховано пеню та штраф за спірним рішенням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими приписами норм чинного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464). Крім того, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону № 2464).

Утім, як встановлено проведеним судовим розглядом, сума пені і штрафів нарахована позивачу внаслідок сплати нею сум ЄСВ, які нараховані їй протиправно, що встановлено судовим рішенням у справі № 520/3625/2020, а тому з урахуванням визначених ст.2 КАС України принципів обґрунтованості, розсудливості, добросовісності і пропорційності нарахування у спірних правовідносинах за таку сплату пені та штрафу також здійснено відповідачем протиправно, що має наслідком скасування спірного рішення.

Згідно з п.2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (далі - Порядок) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

За змістом п.1 розділу ІІ зазначеного Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Згідно з п.4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах №816/2042/16 від 13.02.2018, від 10 квітня 2020 року по справі №813/1760/18 та від 01 липня 2020 року по справі №640/8980/19.

Протиправне відображення грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника без належних правових підстав очевидно вказує на порушення прав платника податків та необхідність проведення коригування даних інтегрованої картки платника в цілях поновлення порушених прав.

Враховуючи безпідставність нарахування відповідачем відповідних сум, наявні підстави для проведення відповідних коригувань в Інтегрованій картці платника, що зумовлює задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 з метою виключення (списання) заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску, визначеного вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4491-56 від 13.01.2020 та спірним рішенням.

Щодо повернення вищевказаних сум єдиного внеску, судом встановлено, що позивачка звернулась до ГУ ДПС у Харківській області із заявою від 20.12.2021 про повернення помилково сплачених коштів, утім, відповіддю № 1351/6/20-40-24-14-12 від 13.01.2022 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення грошових коштів через обліковану заборгованість в інтегрованій картці платника податків у сумі 30587,30 грн та винесення нового рішення про застосування штрафних санкцій.

Порядок про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів № 787 визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) (п. 2 Порядку № 787).

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, шо підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до ч.13 ст.9 Закону № 2464-У1 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування

Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року № 6 (далі - Порядок № 6).

Згідно з п. 5 цього Порядку повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719, 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719, 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

При цьому п. 6 Порядку № 6 встановлено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення У випадку, передбаченому підпунктом З пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону № 2464-VI.

Згідно з п. 7 Порядку № 6 у разі надходження заяви про повернення коштів підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації заяви проводить перевірку наданої платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність заяви формі, визначеній у додатку І до цього Порядку; недостовірність викладеної у заяві платника інформації; подання заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску, наявність у платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови в задоволенні заяви про повернення коштів платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою про підтвердження повернення коштів, на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку та два примірники реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Умови та порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, організаційні засади забезпечення ного збору га обліку визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями (далі Закон №2464).

Відповідно до п 6 ч. І ст. 1 Закону №2464, сума ЄСВ, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464, обчислена контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою

Тобто, сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у встановлені строки, не вважається податковим боргом, але є недоїмкою.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду від 22.08 2019 у справі № 805/1479/17-а, який зазначив, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у встановлені строки, не вважається податковим боргом, а є недоїмкою.

Безпідставними є доводи відзиву про те, що заява про повернення позивачем коштів позивачем не подавалась, оскільки в матеріалах справи наявна відповідь контролюючого органу, в якій відмовлено позивачу у поверненні коштів з посиланням наявності заборгованості щодо сплати єдиного внеску.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо неповернення коштів позивачу за її заявою та зобов`язання відповідача з урахуванням дискреційності повноважень повторно розглянути цю заяву з урахуванням висновків суду після приведення у відповідність ІКП позивача на виконання рішення у цій справі.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи інші справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З огляду на вищевикладене суд вважає достатніми підстави для скасування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), враховуючи встановлені в даному рішенні обставини.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2021 №.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) здійснити коригування інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з метою виключення (списання) заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску, визначеного вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4491-56 від 13.01.2020 та рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.11.2021 №.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо неповернення коштів ОСОБА_1 за її заявою від 20.12.2021.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) від 20.12.2021 з урахуванням висновків суду після приведення у відповідність ІКП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на виконання рішення у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29 листопада 2022 року.

Суддя Олексій Котеньов