Справа № 440/8103/22
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8103/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі також відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо відмови надати ОСОБА_1 публічну інформацію, що запитувалися, а саме: належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (наданих послуг) та додатків до них, за період 01.01.2020 -31.12.2020, що складені в зв`язку з виконанням договору № 1 на послуги з утримання в належному санітарно- технічному стані об`єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично- дорожньої мережі міста Полтави, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської Ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК КВАНТ» від 10.01.2020.; належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (наданих послуг) та додатків до них, за період 01.01.2021 - 31.12.2021, що складені в зв`язку з виконанням ТОВ «ДБК КВАНТ» та/або іншими підрядниками, робіт (надання послуг) з утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави;

- зобов`язати Управління житлово-комунального господарства Виконавчою комітету Полтавської міської ради надати протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду, ОСОБА_1 , публічну інформацію, шо запитувалися, а саме: належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (наданих послуг) та додатків до них, за період 01.01.2020 - 31.12.2020, що складені в зв`язку з виконанням договору № 1 на послуги з утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчою комітету Полтавської міської Ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК КВАНТ» від 10.01.2020; належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (наданих послуг) та додатків до них, за період 01.01.2021 - 31.12.2021, що складені в зв`язку з виконанням ТОВ «ДБК КВАНТ» та/або іншими підрядниками, робіт (надання послуг) з утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про інформацію" відмовив у наданні належним чином засвідчених копій документів щодо виконання договорів №1 від 10.01.2020 та №4 від 18.05.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

14.10.2022 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що надання матеріалів щодо виконання договорів № 1 від 10.01.2020 та №4 від 18.05.2021 є фізично неможливим, оскільки вони вилучені в ході обшуків та вилучення документації в межах кримінальних проваджень.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

18.01.2022 позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, а саме просив направити на адресу позивача належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (наданих послуг) та додатків до них, за період 01.01.2020 -31.12.2020, що складені в зв`язку з виконанням договору № 1 на послуги з утримання в належному санітарно- технічному стані об`єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично- дорожньої мережі міста Полтави, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Полтавської міської Ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК КВАНТ» від 10.01.2020; належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (наданих послуг) та додатків до них, за період 01.01.2021 - 31.12.2021, що складені в зв`язку з виконанням ТОВ «ДБК КВАНТ» та/або іншими підрядниками, робіт (надання послуг) з утримання в належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави.

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради листом від 26.01.2022 повідомило позивача про те, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не отримало попередньої згоди на передачу копії документів щодо виконання договору третій особі, що унеможливлює на даний час надання копій запитуваних документів.

Позивач не погодився з такою відповіддю та звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (надалі - Закон №2939-VІ) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно зі статтею 1 Закону №2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №2939-VІ).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону №2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною п`ятою статті 6 Закону №2939-VІ визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву").

Статтею 12 Закону №2939-VІ встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Закону №2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Частиною четвертою статті 13 Закону №2939-VІ визначено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною другою статті 19 Закону №2939-VІ визначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини третьої статті 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частинами 4, 5 статті 19 Закону №2939-VІ встановлено, що письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Статтею 23 Закону №2939-VІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2022 у справі № 554/598/22, в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000036 від 06.01.2022, 17.02.2022 проведено обшук від у службових приміщеннях Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 19, за результатами якого, вилучено оригінали документів щодо укладення та виконання договору №4 від 18.05.2021 на послуги з прибирання вулиць та інших територій Полтавської міської ради територіальної громади (утримання у належному санітарно-технічному стані об`єктів благоустрою, у тому числі утримання вулично-дорожної мережі), укладеного з ТОВ «ДБК КВАНТ» /а.с. 34-46/.

Крім того, слідчим СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31.01.2020 у справі № 554/710/20, в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000003 від 08.01.2020, 28.02.2020 вилучено документи фінансової звітності та бухгалтерського обліку щодо господарських договорів між Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та ТОВ «ДБК КВАНТ» (господарські договори, платіжні доручення, накладні, кошториси, акти виконаних робіт, тощо) за період 2019-2020 роки, зокрема, договір № 1 від 07.03.2019 з додатковими угодами до нього /а.с. 52-54, 64/.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що запит позивача стосується документів, які є частиною матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що, зокрема, підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Суд зауважує, що статтею 6 Закону №2939-VІ визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Частиною другою статті 6 Закону №2939-VІ передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Тобто, відмова у наданні інформації є обґрунтованою лише у разі, якщо розпорядник на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №2939-VІ, таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Водночас, відповідно до частини першої статті 221 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно із статтею 222 Кримінального процесуального кодексу України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, будь-яка інформація або документи, пов`язані з відповідним кримінальним провадженням, надаються для ознайомлення виключено на підставі та у порядку, що визначений кримінальним процесуальним законодавством України.

Судом встановлено, що відповідач повідомив позивача про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки відповідач не отримав попередньої згоди на передачу копії документів.

Аналізуючи наведені положення законодавства через призму обставин цієї справи суд приходить до висновку, що Закон України «Про доступ до публічної інформації», гарантуючи доступ до публічної інформації, не може слугувати альтернативним способом отримати інформацію, режим доступу до якої є предметом спеціального правового регулювання.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є юридичним фактом, з яким процесуальний закон пов`язує початок досудового розслідування. Ці правовідносини регулює, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України та підзаконні акти, видані на підставі та на його виконання, тож отримувати доступ до інформації, яка здобута чи створюється в рамках досудового розслідування можна з дотриманням вимог спеціального для цих правовідносин законодавства.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №806/3155/17.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Стрітенська, 19, м. Полтава, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко