Справа № 260/2462/20
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/2462/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Підгірна, 46, ) Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ), в якому просить суд: "1. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар Марини Юріївни ВП № 62390321 від 22.06.2020 року про відкриття виконавчого провадження; 2. Вжити заходи забезпечення позову зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 62390321 на підставі виконавчого документа постанови старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-франківськ) Боднар Марини Юріївни ВП № 61542175 від 27.05.2020 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн., до набрання законної сили рішення суду у вказаній адміністративній справі та постановити відповідну ухвалу про забезпечення позову; 3. Вирішити питання про розподіл судових витрат"."

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2020 року головуючим по даній справі призначено суддю Іванчулинця Д.В. та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 260/2462/20.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року заяву головуючого судді Іванчулинця Д.В. про самовідвід було задоволено. Адміністративну справу за № 260/2462/20 передано для проведення повторного автоматичного розподілу.

Внаслідок повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями головуючим по даній справі призначено суддю Гаврилка С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та одночасно зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 260/2226/20.

13 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову.

Для вирішення питання про забезпечення позову, ухвалою суду від 14 липня 2020 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року розглянуто заяву представника позивача та вжито заходи забезпечення позову.

При цьому, на підставі ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року, зокрема, провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року провадження у справі було поновлено.

Заявлені вимоги позивач аргументує тим, що постановою старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар Марини Юріївни ВП № 62390321 від 22 червня 2020 року було відкрите виконавче провадження з виконання постанови старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар Марини Юріївни ВП № 61542175 від 27 травня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду. Позивач вважає, що у державного виконавця не було правових підстав виносити оскаржувану постанову, оскільки вона винесена передчасно, зважаючи на те, що постанова державного виконавця № 61542175, від 27 травня 2020 року про накладення штрафу, для примусового виконання котрої й відкрито провадження оскаржуваною постановою від 22 червня 2020 року (ВП № 62390321), оскаржена позивачем у судовому порядку.

Відповідачем відзиву на позов до суду не надано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Судом вживалися заходи направлення відповідачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 28 листопада 2022 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 17 листопада 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 121).

28 листопада 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача, відповідно до якої представник просить відкласти судове засідання призначене на 28 листопада 2022 року, у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 122).

Звертаючись до суду із заявою про відкладення судового засідання представником позивача не було надано доказів, які б свідчили про наявність поважних причин неможливості з`явитися в судове засідання. Крім того, позивач не позбавлений був можливості ознайомитися із матеріалами справи безпосередньо перед судовим засіданням 28 листопада 2022 року. Представник позивача не вичинив будь-який дій на реалізацію свого права щодо ознайомлення з матеріалами справи. Сам факт подання заяви про бажання ознайомитися з матеріалами справи не є поважною підставою для відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, у даному випадку, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

А відтак, клопотання представника позивача про відкладення судового засіданні є необґрунтованим.

Статтею 287 частиною 4 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно зі статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 11 квітня 2019 року Ужгородський міськрайонний суд, розглянувши цивільну справу № 308/452/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 308/452/19 рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено.

05 лютого 2020 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постанову Закарпатського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року скасовано, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 квітня 2019 року залишено в силі.

05 березня 2020 року Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 308/452/19, який зобов`язує ДВНЗ "Ужгородський національний університет": "Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри історії України Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет".

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61542175 від 13 березня 2020 року старшим державним виконавцем Боднар М.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/452/19 виданого 05 березня 2020 року (а.с.а.с. 10, 11).

Згідно постанови про накладення штрафу від 06 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 61542175 за невиконання рішення суду про поновлення на роботі накладено на позивача (боржника) штраф на користь держави у розмірі 5100 грн та повторно зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів (а.с.а.с. 13, 14).

Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу від 06 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 61542175 у розмірі 5100 грн за невиконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2019 р. по справі № 308/452/19 позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду (справа № 260/1932/20) (а.с.а.с. 15, 16).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у адміністративній справі 260/1932/20 за позовом Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн. відмовлено у задоволенні позовних вимог. Судом, відповідно до КП "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що дане рішення сторонами не оскаржувалося та 14 вересня 2022 року набуло законної сили.

Надалі 27 травня 2020 року старший державний виконавець Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар Марина Юріївна винесла постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 61542175 відповідно до якої, на боржника - Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" накладено штраф у розмірі 10200 грн за невиконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2019 року по справі № 308/452/19 про поновлення на роботі за виконавчим листом № 308/452/19, виданим Ужгородським міськрайонним судом 05 березня 2020 року (а.с.а.с. 18, 19).

Вважаючи, що постанова про накладення штрафу від 06 травня 2020 року (ВП № 61542175) є протиправною ДВНЗ "УжНУ" також оскаржив вказану постанову до Закарпатського окружного адміністративного суду (справа № 260/2226/20).

Як вбачається із КП "Діловодство спеціалізованого суду" рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у адміністративній справі № 260/2226/20 у задоволенні позову Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 14 листопада 2022 року.

22 червня 2020 року старшим держаним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62390321 від 22 червня 2020 року з виконання постанови від 27 травня 2020 року № 61542175 про накладення штрафу на боржника - Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" накладено штраф у розмірі 10200 грн (а.с. 8).

Вважаючи вказану постанову відповідача протиправною позивач звернувся з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, статтею 1 Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту Закон України № 1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 74 частини 2 Закону України № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 3 частиною 1 пунктом 5 Закону України № 1404-VIII, передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Приписами статті 5 Закону України № 1404-VIII, визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 13 частиною 1 Закону України № 1404-VIII, встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається із підстав позовних вимог, позивач просить скасувати оскаржувану постанову, та зазначає, що у державного виконавця не було правових підстав виносити оскаржувану постанову, оскільки вона винесена передчасно, зважаючи на те, що постанова державного виконавця № 61542175 від 27 травня 2020 року про накладення штрафу, для примусового виконання котрої й відкрито провадження оскаржуваною постановою від 22 червня 2020 року (ВП № 62390321), оскаржена позивачем у судовому порядку.

Аналізуючи правомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 62390321 з виконання постанови про накладення штрафу на Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" у розмірі 10200 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 Розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З аналізу вказаних положень, вбачається обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу, внесеної зокрема і у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 39 частиною 1 пунктом 11 Закону України № 1404-VIII.

Суд зазначає, що постанова про накладення на позивача штрафу є самостійним виконавчим документом у відповідності до статті 3 частини 1 пункту 5 Закону України № 1404-VIII, на підставі якої відкривається виконавче провадження в силу прямих положень Закону України № 1404-VIII.

Як вбачається із КП "Діловодство спеціалізованого суду" рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у адміністративній справі № 260/2226/20 у задоволенні позову Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 14 листопада 2022 року.

Предметом розгляду в адміністративній справі № 260/2226/20 було протиправність виконавчого документу, а саме - постанови старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар Марини Юріївни ВП № 61542175 від 27 травня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Відповідно до статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у адміністративній справі № 260/2226/20 визнано правомірною постанову ВП № 61542175 від 27 травня 2020 року про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення у розмірі 10200 грн та відмовлено Державному вищому навчальному закладу "Ужгородський національний університет" у скасуванні вказаної постанови, то відповідно до статті 78 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно та в межах наданих повноважень, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2020 року у ВП № 62390321 з вимокання постанови № 61542175 від 27 травня 2020 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200 грн.

Таким чином, постанова про накладення штрафу № 61542175 від 27 травня 2020 року є чинною та не скасованою.

На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2020 року у ВП № 62390321 з виконання постанови про накладення штрафу № 61542175 від 27 травня 2020 року, діяв у межах, спосіб та на підставі наданих Законом повноважень.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, дослідивши вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного адміністративний позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Підгірна, 46, ) Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко