Справа № 420/15964/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у склад головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання неправомірною бездіяльності Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) яка полягає у не знятті арешту накладеного постановою про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер АН 337224 від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, Савчук О.П. реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009р., номер запису про обтяження 42869277; зобов`язання Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер АН 337224, від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, Савчук О.П. реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009 р., номер запису про обтяження 42869277 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з урахуванням особливостей провадження передбачених статтею 287 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що у 2009 році на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської перебувало виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 та у межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на його майно як боржника. При цьому, позивач вказав, що наразі відсутнє відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа у межах виконання якого була винесена постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер АН337224, від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 , та просить суд зобов`язати Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, серія та номер АН 337224 від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009р., номер запису про обтяження 42869277.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Учасники справи повідомлялись про день та час розгляду справи. 23.11.2022р. до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні, а представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України судом продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 на майно ОСОБА_1 накладено арешт, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АН337224, від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009р., номер запису про обтяження 42869277 (а.с.5-6).

Листом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області від 12.10.2022р. повідомлено представника ОСОБА_1 у відповідь на адвокатський запит від 11.10.2022р. про те, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції (на теперішній час - Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у період з 21.04.2009р. по 05.05.2009р. перебувало виконавче провадження №12474091 з примусового виконання ухвали №2-3265, виданої 14.04.2009р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про накладення арешту на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, яке завершено на підставі пункту 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент прийняття рішення). У період з 05.05.2009р. по 21.10.2010р. згідно Системи, встановлено, що будь-які виконавчі документи у відношенні ОСОБА_3 у відділах державної виконавчої служби в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебували. З огляду на викладене повідомлено, що надати будь-яку інформацію відносно постанови про накладення арешту майна боржника та заборони на його відчуження, серія та №АН337224 від 08.07.2009р. видану ВДВС Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, унеможливлено (а.с.12).

Листами Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.08.2022р. та від 04.11.2022р. надано ОСОБА_1 відповідь на звернення про те, що Біляївський відділ ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перевіркою АСВП та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наступне (а.с.9,11):

-у 2009 році на виконанні у відділі ДВС Теплодарського МУЮ Одеської області перебувало виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . У межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року 2274/5», термін зберігання завершених проваджень становить три роки, надати копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН № 337224 від 08.07.2009 р. (номер запису про обтяження: 42869277) та надати більш детальну інформацію про виконавче провадження (дані про стягувана та реквізити виконавчого документу) не є можливим.

- у 2009 році на виконанні у відділі ДВС Теплодарського МУЮ Одеської області перебувало виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . У межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008року №2274/5», термін зберігання завершених проваджень становить три роки, надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 21.04.2009 р.(номер запису про обтяження: 42869153) та надати більш детальну інформацію про виконавче провадження (дані про стягувана та реквізити виконавчого документу) не є можливим;

- у 2009 році на виконанні у відділі ДВС Теплодарського МУЮ Одеської області перебувало виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . У межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5», термін зберігання завершених проваджень становить три роки, надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 19 03.2009р. (номер запису про обтяження: 42869021) та надати більш детальну інформацію про виконавче провадження (дані про стягувана та реквізити виконавчого документу) не є можливим.

Крім того, листом Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 04.11.2022р. повідомлено ОСОБА_1 про те, що для вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна, необхідно звернутись з позовною заявою до відповідного суду (а.с.11)

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII , визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Так, як вбачається з листів Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.08.2022р. та від 04.11.2022р. у 2009 році на виконанні у відділі ДВС Теплодарського МУЮ Одеської області перебувало, зокрема, виконавче провадження про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 . У межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника. Оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 р.2274/5», термін зберігання завершених проваджень становить три роки, надати копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН № 337224 від 08.07.2009 р. (номер запису про обтяження: 42869277) та надати більш детальну інформацію про виконавче провадження (дані про стягувана та реквізити виконавчого документу) не представляється можливим.

Разом з тим, згідно інформації наявної в АСВП за ОСОБА_1 станом на 05.11.2022р. відсутні відкриті виконавчі провадження (а.с.13).

Враховуючи знищене виконавче провадження, за яким скасовано арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, серія та номер АН337224 від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження № 8869889 від 10.07.2009 р., номер запису про обтяження 42869277, та відсутність у матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали №2-3265, виданої 14.04.2009р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про накладення арешту на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, у суду відсутня можливість встановити, у кримінальній чи цивільній справі було видано виконавчий лист, за яким у подальшому накладався арешт на нерухоме майно.

В свою чергу, постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 824/297/18-а зроблено висновок про те, що спір з приводу оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого судом у кримінальній справі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки КПК України не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 757/61236/16-ц зроблено висновок про те, що справа щодо зняття арешту з майна боржника, який накладено під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та те, що суд позбавлений можливості визначити порядок прийняття рішення, на виконання якого виконавчою службою накладено арешт на майно позивача, інформацію про те, що виконавчою службою відносно позивача як боржника було відкрито декілька виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів та знищення матеріалів зазначених виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду вказаної справи у порядку адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що згідно ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, за ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Під час прийняття рішення у справі, суд враховує висновок Верховного Суду у постанові від 27 березня 2020 року по справі №817/928/17, згідно якого, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Враховуючи вищевикладене та відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у знищеному виконавчому провадженні є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання неправомірною бездіяльності Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) яка полягає у не знятті арешту накладеного постановою про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер АН 337224 від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009р., номер запису про обтяження 42869277; зобов`язання Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, серія та номер АН337224, від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009р., номер запису про обтяження 42869277.

Поряд з цим, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого, майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер АН 337224, від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009 р., номер запису про обтяження 42869277 суд вважає передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відновленню підлягає лише порушене право та у даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після прийняття рішення суду про зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна ОСОБА_1 , будуть порушені права позивача та враховуючи, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) яка полягає у не знятті арешту накладеного постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, серія та номер АН337224 від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, Савчук О.П. реєстраційний номер обтяження № 8869889 від 10.07.2009 р., номер запису про обтяження 42869277.

Зобов`язати Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, серія та номер АН 337224, від 08.07.2009р., видавник ВДВСМ Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 реєстраційний номер обтяження №8869889 від 10.07.2009 р., номер запису про обтяження 42869277.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, м.Біляївка, вул. Заводська,19 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. 287 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра