Справа № 343/1756/22
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1756/22
Провадження №: 2-а/0343/38/22
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

суддi Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/1756/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ГАБІ № 742057 від 27.07.2022 про накладення адміністративного стягнння по справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову серії ГАБІ № 742057 від 27.07.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП, винесену поліцейським відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Лапківим М., а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 вересня 2022 року він отримав поштовий лист, в якому знаходився виклик державного виконавця. Він з`явився до виконавчої служби, де йому повідомили про необхідність сплати штрафу у розмірі 6800,00 грн, оскільки відносно нього працівниками Долинського ВП Калуського ВП винесена постанова про адміністративне правопорушення № 742057 від 27.07.2022. Йому не було зрозуміло, у зв`язку з чим винесено щодо нього постанову, тому він звернувся до адвоката Ільницького Я.І., який скерував адвокатський запит до Долинського ВП з метою отримання оскаржуваної постанови. 06.10.2022 працівники Долинського ВП підготували відповідь на адвокатський запит, до якої була прикріплена постанова ГБАБ №742057 по справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, яку він отримав 12.10.2022. З даною постановою він не згідний, оскільки в нього не було ніякого прямого умислу вчиняти завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, що передбачено диспозицією ст. 183 КУПАП.

16 липня 2022 року близько о 23:24 год він перебував у квартирі своєї сусідки ОСОБА_2 , що в АДРЕСА_1 . Згодом туди прийшов ОСОБА_3 , котрий розпочав скандал, в ході якого наніс йому тілесні ушкодження пляшкою від вина по голові, після чого у нього почала текти кров з голови. Через деякий час приїхала ШМД і він спустився до них, де йому надавали першу медичну допомогу. В цей час до них підійшли два працівника поліції, прізвищ яких він не пам`ятає, але точно знає, що ОСОБА_4 серед них не було. Дані працівники поліції продиктували йому заяву до Долинського ВП на дії ОСОБА_5 , вказавши при цьому, що зателефонують з поліції та скажуть, що дальше робити. Однак повідомлення з поліції він так і не отримував, тому пішов до ВП, щоб з`ясувати рух справи по його заяві. Там поліцейський ОСОБА_6 скерував його до свого колеги ОСОБА_4 , який також відібрав у нього заяву та вказав, що про прийняте рішення його повідомлять. Жодних повідомлень, окрім вищеописаного виклику з виконавчої служби, він від поліцейського не отримував.

Вважає дії, вчинені вказаним працівником поліції, протиправними і незаконними, а оскаржувана постанова є протиправною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, тому просить визнати дії працівника поліції по складанню вказаної постанови незаконними і скасувати дану постанову, а провадження в адміністративній справі закрити.

Так, при розгляді справи поліцейським не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність: не було з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, хто винен у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Крім того, він особисто не викликав працівників поліції ні зі свого телефону, ні з іншого, та нікого не просив цього робити.

З постановою про адміністративне правопорушення він не погоджується, вважає, що його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності, так як обставини, зазначені в ній, взагалі не відповідають дійсності. В постанові відсутнє зазначення доказів, на яких грунтувався висновок поліцейського про вчинення ним адміністративного правопорушення. Поліцейським не доведено, що ним було вжито всіх можливих заходів для отримання доказів вини до прийняття рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин, не відібранні пояснення ні в нього, ні в свідків, такі взагалі не встановлені. Не зрозуміло та інспектором не обгрунтовано, чому саме максимальний штраф в розмірі 3400,00 гривень накладено на нього, не враховано його майновий стан, те, що він являється особою з інвалідністю третьої групи і розмір його пенсії становить 2720,00 грн. Всупереч цим обставинам поліцейським накладено на нього максимальний розмір штрафу в сумі 3400,00 гривень. Оскаржувана постанова винесена у його відсутності та не направлена йому для відома.

Від відповідача поступив відзив на позов, у якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Свою позицію мотивував тим, що з матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 16.07.2022 о 23:24 год ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що його побив сусід, хоча цього факту насправді не було.

З метою відповідного реагування на отримане повідомлення, за даною адресою відправились працівники СРПП Долинського відділення поліції. По приїзду останнімипротиправних дій виявлено не було, тому на ОСОБА_1 складено адміністративну постанову серії ГАБІ №742057 від 27.07 2022 за ст. 183 КУпАП.

Поліцейський належним чином представився позивачу, проінформував його про здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 183 КУпАП, роз`яснив його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268, 289 КУпАП, а також розглянув та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №742057 від 27.07.2022 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Дану постанову було оголошено позивачу, від отримання якої він відмовився, і яку пізніше було направлено йому рекомендованим листом за №2639 від 28.07.2022.

Твердження позивача про те, що постанова складена без його участі є хибною та помилковою, з метою ввести суд в оману та поновити строк оскарження даної постанови.

Натомість наведена позиція ОСОБА_1 спростовується, а вина його, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, підтверджується наявністю доказів, в тому числі постановою в справі про адміністративне правопорушення. На той час претензій по даному факту не було у позивача і, тому на нього було складено адміністративні матеріали згідно зі ст. 183 КУпАП, оскільки в його діях був склад даного правопорушення. Позивач дізнався про складання стосовно нього постанови серії ГАБІ №742057 того ж дня, а саме 27.07.2022.

З огляду на вище зазначене, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Розглядаючи дану справу, поліцейський з`ясував всі обставини в їх сукупності, які підлягають з`ясуванню та правомірно виніс постанову про адміністративне правопорушення.

Щодо відсутності підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення зазначив наступне. Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбаченихст. 258 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII було внесено зміни до статті 258 КУпАП, які почали діяти з 07 листопада 2015 року, тобто були чинні на момент виникнення спірних правовідносин. Тому, виходячи із змістовного аналізу положень діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства, наявні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. До аналогічних або подібних висновків дійшли апеляційні адміністративні суди у справах №490/525/16-а, №523/18525/15-а, №2- а/489/36/2016, №640/2903/16-а. Таким чином, поліцейський діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Поліцейським, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 278, 279, 283 КУпАП.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що інспектор відмовився на місці ознайомити його з будь-якими доказами, не взяв до уваги його пояснення, зазначив, що відповідач відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувались на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а також за своїм внутрішнім переконанням відповідачем було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевказане, вважає, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від його представника- адвоката Ільницького Я.І., згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ІФ №010682 від 27.09.2022 (а.с.17), поступила заява про розгляд справи за їхньої відсутності за наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У разі неявки представника відповідача, не заперечили щодо розгляду справи у його відсутності.

Представник відповідача у судове засіданя не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Подав відзив на позов, у якому просив у його задоволенні відмовити.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

27 жовтня 2022 року від представника відповідача поступив відзив на позов з додатками до нього.

14 листопада 2022 року на адресу суду від представника позивача адвоката Ільницького Я.І. поступила заява про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме двох примірників догоспітального протоколу №3209 від 17.07.2022 ОСОБА_1 та квитанції, що підтверджує факт відправки даних доказів стороні відповідача, які протокольною ухвалою суду долучені до матеріалів справи.

29 листопада 2022 року на адресу суду поступила заява представника позивача, в якій він просив провести розгляд справи без їхньої участі.

Від сторін більше заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається з оскаржуваної постанови від 27 липня 2022 року поліцейським відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Лапківим М. винесено постанову серії ГАБІ № 742057, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн за правопорушення, яке полягає в тому, що «16.07.2022 близько 23:24 год в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдиве повідомлення про конфлікт з ОСОБА_7 , якого в дійсності не було» (а.с.24).

Судом встановлено, що на підставі оскаржуваної постанови державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Борис Ю.Б. відкрито виконавче провадження № 69754210 від 02.09.2022, та повідомлено ОСОБА_1 про примусове його виконання, про що свідчить виклик державного виконавця від 02.09.2022 за №16305 (а.с.7).

З матеріалів справи також встановлено про те, що оскаржувану постанову позивачу було надіслано шляхом надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_8 , про що свідчить повідомлення за №5039 від 06.10.2022 ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.8) та отримано її ОСОБА_1 12.10.2022.

Стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування доводів сторони позивача про отримання копії оскаржуваної постанови саме 12.10.2022, про її винесення у присутності ОСОБА_1 , про його відмову від отримання її копії та про направлення такої постанови рекомендованим листом, як і не долучено розписки про її отримання швидше, ніж про це вказує позивач.

На підтвердження підставності винесення оскаржуваної постанови відповідачем надано тільки витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копію постанови серії ГАБІ № 742057від 27 липня 2022 року (а.с. 23, 24).

З оскаржуваної постанови вбачається, що свідків правопорушення в ній не зазначено, будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, до постанови не долучено.

Між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача та наявності/відсутності підстав для її скасування і закриття провадження у справі.

Оцінка суду:

взявши до уваги доводи сторони позивача, відзив на позов, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до постанови серії ГАБІ № 742057 по справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2022, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки він 16.07.2022 о 23:24 год, перебуваючи в АДРЕСА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонувавши на спецлінію «102», повідомив, що його побив сусід, хоча цього факту насправді не було, за що на нього накладено штраф у розмірі 3400,00 гривень.

В основу заявлених вимог позивач покладає відсутність належних доказів вчинення ним дій, які б підпадали під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а саме завідомо неправдивого виклику спецслужби, категорично заперечуючи цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з вимогами ст. 251, 280 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто. для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивною стороною вказаного правопоршуення є виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб ніби-то для надання допомоги, знаючи наперед, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Отже, для зазначення того, що виклик поліції є завідомо неправдивим, необхідно достеменно встановити вказану обставину. Суб`єктивна думка поліцейського про те, що його викликали на виклик безпідтставно, не є доказом невиправданого виклику.

Ставлячи ОСОБА_1 у провину завідомо неправдивий виклик спецслужби та обгрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог, відповідач у відзиві вказує, що 16.07.2022 о 23:24 год, отримавши повідомлення від ОСОБА_1 про те, що його побив сусід ОСОБА_3 , по приїзду працівників поліції на місце виклику в АДРЕСА_1 , не було виявлено даного факту, як і не встановлено будь-яких протиправним дій. У зв`язку з чим працівником поліції було проінформовано ОСОБА_1 про здійснення ним завідомо неправдивого виклику поліції, та, встановивши факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №742057 від 27.07.2022 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн.

Натомість, як вказав позивач у позовній заяві, він особисто не викликав працівників поліції ні зі свого номеру телефону, ні з будь-якого іншого телефону не дзвонив, як і нікого не просив цього робити. Доказів зворотнього відповідач не надав, та і взагалі не долучив жодного доказу про такий виклик: ні рапорту, в якому би було зафіксовано час повідомлення, його заявника та обставини, про які вказувалось, ні фіксації повідомлення службою "102".

На підтвердження факту побиття стороною позивача долучено до матеріалів справи догоспітальні протоколи за №3209 від 17.07.2022, з яких вбачається, що 17.07.2022 ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою до КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» з приводу головної болі, нудоти та нанесених йому травм шляхом побиття знайомим, що мало місце 16.07.2022 близько 21 - 22 години в АДРЕСА_1 . Також у своїй заяві від 14.11.2022 представник позивача повідомляє, що працівників поліції могли викликати працівники швидкої допомоги, які приїхали для надання йому медичної допомоги, що підтверджується вищеописаним догоспітальним протоколом. Ні доказів з даного приводу, ні спростувань даного факту, сторона відповідача не надала.

Таким чином суду не надано жодного доказу, що позивач особисто здійснив виклик поліції по лінії «102» та що такий виклик містив неправдиву інформацію.

Працівниками поліції не було допитано осіб, які знаходились на місці зазначеного ОСОБА_1 конфлікту, тобто осіб, які могли бути його очевидцями.

Будь-яких доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови суду не надано.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки не було надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім постанови про накладення адміністративного стягнення.

Також суд зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, записи технічних приладів та засобів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Окремо сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім цього, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ст. 183 КУпАП.

Крім того, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доводи позивача про порушення самої процедури розляду справи, визначеної ст. 279 КУпАП, та винесення постанови, оскільки йому не було пред`явлено для ознайомлення доказів, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не роз`яснено його прав під час розгляду справи, не з`ясовано усіх обставин справи, не допитано свідків, не відібрано у нього пояснень з приводу поставленого йому в провину правопорушення. Доказів протилежного стороною відповідача не надано. Твердження ж про те, що поліцейський розглянув справу відповідно до вимог чинного законодавства та підставно виніс постанову є голослівними та жодним доказом не підтверджено.

Тому суд вважає, що відповідачам не доведено наявність в діях позивача умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, оскільки не доведено, що такий виклик був здійснений безпосередньо ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували наявність у позивача прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, отже в діях ОСОБА_9 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №742057 від 27.07.2022 винесена протиправно, з порушенням норм законодавства, з порушенням законних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належних та допустимих доказів, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, тому її слід скасувати.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у п.36 рішення в справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v.Finland) від 01 липня 2003 року № 37801/97 зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обгрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правиламистатті 90 КАС України, відповідно до приписів якої, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За змістом п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема скасовує постанову і закриває справу.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи те, що суд встановив відсутність складу адмінстративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , визнаючи протиправною та скасовуючи оскаржувану постанову, вважає за необхідне провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, що буде належним способ захисту порушених прав позивача.

Оскільки стороною відповідача не надано жодних доказів на спростування доводів сторони позивача про отримання копії оскаржуваної постанови саме 12.10.2022, то суд вважає, що строк на її оскарження слід поновити.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ГАБІ № 742057 від 27.07.2022 про накладення адміністративного стягнння по справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 9, 72-77, 90 КАС України, ст. 7, 183, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 293 КУпАП, керуючись ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ГАБІ № 742057 від 27.07.2022 про накладення адміністративного стягнння по справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ГАБІ № 742057 від 27.07.2022 та поновити строк звернення до суду.

Скасувати постанову серії ГАБІ № 742057 по справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Української Перемоги (колишня Сахарова), 15, .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич