Справа № 420/17789/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Гаврильчук Л.І.,

за участю сторін:

представника позивача Пижик В.В. (за ордером),

представника Одеської обласної прокуратури Кавун А.В. (за посвідченням),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Одеської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, а якій позивач просив суд:

- визнати бездіяльність Одеської обласної прокуратури протиправною щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 03 червня 2021 року по 22 вересня 2021 року;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 78 602 грн. 37 коп., за період з 03 червня 2021 року по 22 вересня 2021 року;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 78 602 грн. 37 коп., за період з 03 червня 2021 року по 22 вересня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, визнано протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 04 червня 2021 року по 21 вересня 2021 року, стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2021 року по 21.09.2021 року у розмірі 76560,75 (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 75 копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів, відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року змінено: в абзаці третьому резолютивної частини замість словосполучення «за час вимушеного прогулу» вказано: «за час затримки виконання судового рішення», в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року залишено без змін.

20.09.2022 року судом видано виконавчий лист на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року.

28.10.2022 року (вх.№33526/22) до суду від представника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Вказана заява обґрунтована тим, що постановою Верховного суду від 27.09.2022 року по справі 420/1255/21 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 року і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовлено повністю. Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду визнано правомірним наказ Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020 №3050к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області(пункт 91 постанови).

На думку Одеської обласної прокуратури звільнення ОСОБА_1 з посади є правомірним, тож рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі № 420/17789/21, яким з Одеської обласної прокуратури стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 76560,75 грн. підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні 22.11.2022 року представник Одеської обласної прокуратури підтримала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 та просила суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні 22.11.2022 року заперечував проти задоволення заяви представника Одеської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви про перегляд судового рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду питання про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що заява представника Одеської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, ОСОБА_1 , працює в органах прокуратури з 22.04.2003 року.

Наказом виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020р. №3050к звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України Про прокуратуру з 31 грудня 2020 року.

Правомірність даного наказу була предметом розгляду у справі № 420/1255/21.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі № 420/1255/21 позов був задоволений частково, визнаний протиправним та скасований наказ Одеської обласної прокуратури №3050к від 23.12.2020р. про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури України, ОСОБА_1 був поновлений на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31.12.2020р., було стягнуто з Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 січня 2021 року по 03 червня 2021 року у розмірі 106 164,24 грн. (сто шість тисяч сто шістдесят чотири гривні двадцять чотири копійки), допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31.12.2020р., допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 20 416,20 грн. (двадцять тисяч чотириста шістнадцять гривень двадцять копійок), у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а/с 14-19).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 420/1255/21 залишено апеляційні скарги ОСОБА_1 та Офісу Генерального прокурора залишені без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року без змін (а/с 20-30).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 13.10.2021 року у справі № 420/1255/21 апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року без змін.

На підставі заяви ОСОБА_1 , рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 року, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 року по справі №420/1255/21, 22 вересня 2021 року Одеською обласною прокуратурою прийнято наказ №2123к (а/с 31-32), яким керуючись ч.2 ст.11 Закону України «Про прокуратуру» наказано:

1. Наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23 грудня 2020 року № 3050к про звільнення ОСОБА_2 з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури з 31 грудня 2020 року - скасувати.

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з 01 січня 2021 року.

3. Вiддiлу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Вважаючи протиправною бездіяльність Одеської обласної прокуратури протиправною щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з « 03» червня 2021 року по « 22» вересня 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом по справі №420/17789/21.

Так, задовольняючи вимоги позивача про стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 04.06.2021 року по 21.09.2021 року у розмірі 76560,75 (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 75 копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів, суд виходив того рішенням у справі №420/1255/21 ОСОБА_1 був поновлений на посаді в Чорноморській окружній прокуратурі Одеської області, рівнозначній посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, з 31.12.2020р.

При вирішенні справи №420/17789/21 суд виходив з того, що вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення прав працівника (незаконне звільнення) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.08.2020 у справі №501/2316/15-ц, від 21.04.2021 у справах №826/19766/16, №640/6398/19, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.10.2020 у справі №712/9213/18.

Окрім того, Верховний Суд неодноразово досліджував питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, за результатами чого сформовано сталу правову позицію щодо тлумачення змісту та застосування статті 236 Кодексу законів про працю України у спорах про стягнення оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №711/8446/16-ц зроблений правовий висновок, згідно якого затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі за змістом статті 236 Кодексу законів про працю України необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення.

Апеляційний суд також зауважує, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 813/4668/16, від 21.03.2018 у справі №243/2748/16-ц, від 27.06.2019 у справі №821/1678/16, від 02.10.2019 в справі №823/1507/18, від 29.01.2020 у справі № 820/2894/16, від 05.03.2020 у справі №280/360/19, від 24.12.2020 в справі №807/2434/15, від 19.04.2021 в справі №826/11861/17, від 30.06.2021 у справі №640/7825/19, від 01.09.2021 у справі №540/677/20.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України). Ця відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно з статтею 236 Кодексу законів про працю України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Тобто, підставою для стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду є несвоєчасне виконання рішення суду по поновлення працівника на роботі в разі його незаконного звільнення.

В той же час, судом встановлено, що постановою Верховного суду від 27 вересня 2022 року по справі №420/1255/21 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в частині задоволених позовних вимог у справі №420/1255/21 скасовано, в цій частині прийнято нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в іншій частині оскаржувані судові рішення залишено без змін.

У даній постанові Верховний Суд констатував, що наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020 № 3050к про звільнення позивача із займаної посади прокурора та з органів прокуратури виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, звільнення позивача з посади в органах прокуратури наказом від 23.12.2020 № 3050к є законним.

Так, підставою для ухвалення рішення у справі №420/17789/21 стало рішення у справі №420/1255/21, яке згодом було скасовано судом касаційної інстанції.

Згідно з підпунктом 3 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відтак, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, в адміністративній справі № 420/17789/21 наявні нововиявлені обставини.

Таким чином, оскільки рішення суду від 03 червня 2021 року у справі № 420/1255/21 скасовано, звільнення позовом ОСОБА_1 наказом від 23.12.2020 № 3050к є законним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову позивача.

Частиною 4 статті 368 КАС України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Частиною 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; приймає постанову - якщо переглядалася постанова; постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала.

Відтак, з урахуванням наведеної норми, у разі скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення у випадку, якщо переглядалося рішення суду.

Таким чином, за результатами розгляду заяви представника Одеської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, а саме: скасування за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 (з урахуванням змін, внесених постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року) та ухвалення по справі № 420/17789/21 нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 255, 295, 368, 369, 371 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Одеської обласної прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду- задовольнити.

Скасувати за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року по справі №420/17789/21 (з урахуванням змін, внесених постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року).

Ухвалити по справі № 420/17789/21 нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 28.11.2022 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Одеська обласна прокуратура (вул. Пушкінська, 3, м. Одеса, 65026, ).

Суддя С.М. Корой

.