Справа № 560/4479/18
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 560/4479/18

адміністративне провадження № К/9901/11319/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду 01.02.2019 (суддя Тарновецький І.І.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 (колегія у складі суддів Драчук Т. О., Полотнянка Ю.П., Загороднюка А.Г.)

у справі № 560/4479/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги з відмовою у виплаті;

- зобов`язати відповідача затвердити висновок та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 01.02.2019 позов задоволено.

3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 скасовано в частині зобов`язання Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 шляхом видачі наказу. У цій частині прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

4. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

5. Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2019 відкрито касаційне провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу №22 від 11.02.2016 позивач має захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС, та є непридатним до військової служби.

7. Наказом Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області від 16.02.2016 №17о/с ОСОБА_1 з 16.02.2016 звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

8. Згідно Довідки огляду медико-соціальної експертної комісії серії від 24.02.2016 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 16.02.2016 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС.

9. 09.10.2018 позивач звернувся до начальника ГУНП в Хмельницькій області із заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з одержанням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в ОВС.

10. 24.10.2018 заступник начальника ГУНП в Хмельницькій області відмовив у затверджені висновку про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

11. Позивач про відмову в затвердженні висновку в призначенні одноразової грошової допомоги був повідомлений листом ГУНП в Хмельницькій області від 24.10.2018 за №29/Г-294. В цьому листі зазначено, що дата одержання групи інвалідності 16.02.2016 збігається з датою звільнення з поліції 16.02.2016, що не відповідає вимогам статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", а саме, в частині, що група інвалідності має бути одержана протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин, зазначених у пунктах статті.

12. Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи, що його права порушено, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Керівник органу поліції мав би затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги або відмовити у затвердженні, посилаючись при цьому на статтю 101 Закону України «Про Національну поліцію», зазначивши мотиви відмови.

Однак, відповідач безпідставно відмовив у виплаті грошової допомоги, посилаючись на те, що звільнення зі служби в поліції здійснено не внаслідок причин, зазначених у пунктах статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

14. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції з позицією якого частково погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивач набув права на отримання одноразової грошової допомоги, згідно Довідки огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.02.2016, якою позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 16.02.2016 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС.

Оскаржуване рішення - відмова заступника начальника ГУНП в Хмельницькій області у затвердженні висновку Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області від 24.10.2018 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, порушує принцип пропорційності, Закон №580-VІІІ та Порядок №4, тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, відповідача слід зобов`язати затвердити висновок та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

16. Скасовуючи в частині рішення суду першої інстанції та відмовляючи у цій частині у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір виник у зв`язку з відмовою у затвердженні висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Враховуючи вказане, зобов`язання затвердити висновок є правомірною вимогою в межах даних правовідносин.

Проте, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги шляхом видачі наказу, оскільки це є вимогою на майбутнє.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

18. Скаржник звертає увагу на те, що матеріали ОСОБА_1 на виплату одноразової грошової допомоги були розглянуті та встановлено, що визначений факт не відповідає вимогам статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, що група інвалідності має бути одержана протягом шести місяців після звільнення з поліції внаслідок причин зазначених у пунктах статті.

Оскільки встановлення інвалідності відбулося не з підстав, передбачених у статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», керівництвом ГУНП в Хмельницькій області було підписано лист-повідомлення про розгляд його заяви та повідомлено позивача, як того вимагає Порядок №4 із зазначенням підстав такої відмови.

З урахуванням того, що у позивач не має правп на отримання одноразової грошової допомоги, положення ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію» не застосовуються.

19. Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

21. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

22. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок №4).

23. Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

24. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

25. Верховний Суд уже висловлював висновок щодо застосування вищенаведених норм права у правовідносинах, подібних до тих, які виникли у справі, що розглядається.

26. Зокрема, у постановах, від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 10.10.2019 у справі №822/1083/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.04.2020 у справі №822/999/18 та від 23.09.2021 у справі №2240/3024/18 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

- причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

- інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

- причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

27. Зазначеним висновкам Верховного Суду оскаржувані у цій справі судові рішення відповідають, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаним з проходженням служби в ОВС, й така встановлена не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції.

28. Крім того, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, що огляд позивач проходив 24.02.2016 та довідка огляду медико-соціальною експертною комісією видана 24.02.2016, що також спростовує доводи скаржника.

29. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги стосовно відсутності у позивача права на призначення йому спірної грошової допомоги у зв`язку з набуттям інвалідності під час звільнення, оскільки таке твердження базується на помилковому тлумаченні відповідачем норм пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» і спростовується висновком щодо застосування цієї статті, викладеним у вищезгаданих постановах Верховного Суду.

30. За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваних судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

31. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі №560/4479/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб