Справа № 520/5560/22
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 листопада 2022 року Справа № 520/5560/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 1 квітня 2022 року №720 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділення тактичної підтримки батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківській області.

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 79 092 грн. 00коп. за час вимушеного прогулу.

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач діяв неправомірно. Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 1 квітня 2022 року №720 о/с - підлягає скасуванню, що не відповідає дійсним обставинам справи, виданий з порушеннями законодавства, а відтак підлягає скасуванню з поновленням останнього на службі та стягненням середнього заробітну за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, 22.06.2021 Наказом від 22.06.2021 №534 о/с «По особовому складу» був призначений на посаду інспектора відділення тактичної підтримки батальйону №1 управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

01.04.2022 р. до канцелярії Департаменту патрульної поліції від позивача надійшов рапорт на ім`я начальника ОСОБА_2 від 01.04.2022. У ньому він просив звільнити зі служби в поліції за власним бажанням (згідно п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію») з 01.04.2022, про що власноруч відобразив у рапорті. У документі відображено бажання позивача звільнення провести без його присутності, а за документами зобов`язувався прибути особисто.

01.04.2022 р. начальником Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) Жековим Є.О. було накладено резолюцію на вищезазначений рапорт.

Того ж дня, Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 1 квітня 2022 року №720 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 ст.77 ЗУ «Про Національну Поліцію» звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділення тактичної підтримки батальйону №1 управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, з виплатою грошової компенсації за 8 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, установивши премію за квітень 2022 року в розмірі 202,047 відсотків. Підстава звільнення: рапорт ОСОБА_3 від 01.04.2022 р.

Із Наказом №720 о/с позивач ознайомлений не був, про що зазначено у відповіді на адвокатський запит від 24 червня 2022 року №605 оу, 623 оу/41/4/03-2022.

20 квітня 2022 року (вх. ДПП №16430 від 20.04.2022, вх. УПП №2363-еп від 12.05.2022) від Позивача надійшов рапорт на ім`я начальника ДПП про відкликання рапорту на звільнення від 18.04.2022.

10.05.2022 за вих.. №201вчс/41/14/01-2022 Позивачу була надана відповідь від Начальника УПП в Харківській області ДПП про те, що наказом Департаменту патрульної поліції від 01.04.2022 №720 о/с «По особовому складу» його було звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» з 01 квітня 2022 року на підставі рапорту від 01.04.2022.

Позивач не погоджуючись з вчиненими відповідачем діями та з метою захисту порушеного права на працю, що проявилося у незаконному, на думку позивача, звільненні, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, безпосередньо визначено Законом України "Про національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VIII та іншими нормативно-правовими актами. (ч.1 ст.60 Закону України №580).

Як слідує зі змісту вимог ст. 3 вказаного Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону №580-VIII, "поліцейським" є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Як вбачається з матеріалів справи позивач станом на день звільнення був на посаді інспектора відділення тактичної підтримки батальйону №1 управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Судом встановлено, що 01.04.2022 р. ОСОБА_1 власноруч написав рапорт про звільнення з займаної ним посади за власним бажанням та подав цей рапорт до канцелярії Департаменту патрульної поліції.

01.04.2022 р. начальником Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) Жековим Є.О. було накладено резолюцію на вищезазначений рапорт.

01.04.2022 р. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 1 квітня 2022 року №720 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 ст.77 ЗУ «Про Національну звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділення тактичної підтримки батальйону №1 управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, з виплатою грошової компенсації за 8 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, установивши премію за квітень 2022 року в розмірі 202,047 відсотків. Підстава звільнення: рапорт М.Вязовова від 01.04.2022 р.

Щодо твердження позивача про те, що рапорт про звільнення був складений під морально-психологічним тиском працівників правоохоронних органів, суд вважає дану позицію необґрунтованою, не підтвердженою належними і достатніми доказами, до уваги не приймає та з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст.ст.38,39).

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо ж працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Проте, ні в КЗпП України, ні в Законі України №580-VІІІ, не міститься конкретної норми, яка б безпосередньо регулювала питання відкликання працівником (службовцем) заяви або рапорту про звільнення.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові Пленуму від 06.11.1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку про те, що позивач має право звільнитись з поліції за власним бажанням, подавши рапорт із попередженням відповідача про звільнення за два тижні. Також, позивач наділений і правом відкликати свій попередній рапорт про звільнення.

Однак, при цьому, слід зауважити, що КЗпП України та Закон України №580-VІІІ не регулюють, в який саме спосіб особа має повідомити роботодавця (керівника) про відкликання власної заяви (рапорту) про звільнення.

Частина 2 ст. 38 КЗпП України, як вже зазначалося вище, передбачає окремий спосіб дій працівника, який бажає залишитись на роботи після подання заяви про звільнення - у випадку, коли такий працівник вийшов на роботу та не вимагає розірвання трудового договору, його звільнення не допускається, крім випадку, коли на його місце вже запрошено іншого працівника, якому не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Окрім того, суд наголошує, що згідно з пунктом 68 Положення №114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Проте в межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення в рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Оскільки позивач зазначив конкретну дату в рапорті, а відповідач не заперечував проти цією дати, то дату звільнення слід вважати погодженою сторонами.

Зазначена позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13 листопада 2019 року по справі №821/3852/15-а.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача та наказ від 1 квітня 2022 року №720 о/с є правомірними.

Щодо позовних вимог поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділення тактичної підтримки батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківській області., суд зазначає наступнею

Приписами пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, задоволення позову залежить від скасування наказу від 1 квітня 2022 року №720 о/с. Оскільки правомірність похідного залежить від правомірності основного, а похідне не породжує прав і обов`язків без основного, суд зробив висновок про неправомірність основної вимоги.

Такий правовий висновок поділяє і КАС у складі Верховного Суду (постанова від 05 травня 2021 року у справі №160/1505/20).

Отже, зазначені вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 9, 10,19, 72-77, 90,139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262,278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 листопад 2022

Суддя Сагайдак В.В.