Справа № 720/2037/22
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/2037/22
Провадження № 2-а/720/30/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Лупу Д.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Новоселиця адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Бабана Сергія Володимировича та Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Бабана С.В. та ГУНП в Чернівецькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 22 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Бабаном С.В. у його відсутності без правових підстав була незаконно винесена постанова серії БАБ № 864949 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки про оскаржувану постанову від 22 серпня 2022 року йому стало відомо лише 29 вересня 2022 року від його представника, під час ознайомлення із справою відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З причин того, що постанову від 22 серпня 2022 року не отримував, поліцейський не повідомив про розгляд справи та про складання вказаної постанови, не пропонував йому в ній підписатись, не роз`яснював також порядок та строки на оскарження, просив скасувати дану постанову.

Справа підлягає розгляду згідно умов, визначених у ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження, як справа незначної складності, з урахуванням особливостей, зазначених у ст. 268-271, 286 КАС України.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на законність винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та вказав, що оскаржувана постанова виносилася у присутності позивача, який під відеозапис відмовився від отримання її копії.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Новоселицького районного суду від 22 червня 2022 року (справа № 720/920/22) залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року, позивача ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

22 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Бабаном С.В. була винесена постанова серії БАБ № 864949 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 126 ч. 4 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 7 в с. Строїнці Чернівецького району Чернівецької області будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

У своєму позові ОСОБА_2 посилається на те, що 22 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Бабаном С.В. без правових на те підстав відносно нього була незаконно винесена постанова серії БАБ № 864949 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки оскаржувана постанова від 22 серпня 2022 року виносилася без його відома у його відсутності, поліцейський не повідомив про розгляд справи та про складання вказаної постанови, не пропонував йому в ній підписатись, не роз`яснював також порядок та строки на оскарження.

В той же час, такі твердження позивача, повністю спростовуються наданим відповідачем відеозаписом на якому зафіксовано, як оголошення вказаної постанови так і спроби вручення її копії під підпис правопорушнику від отримання якої останній, в категоричній формі відмовився.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Так, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого відповідачем відеозапису на якому зафіксовано, як оголошення вказаної постанови так і спроби вручення її копії під підпис правопорушнику від отримання якої останній в категоричній формі відмовився вбачається, що працівник поліції діяв в межах Закону, що вказує на правомірність притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини четвертої статті 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 постановою Новоселицького районного суду від 22 червня 2022 року будучи позбавленим права керування транспортними засобами, 22 серпня 2022 року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 7 в с. Строїнці Чернівецького району.

Тим самим, твердження позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 4 КУпАП проводився у його відсутності було спростовано дослідженими судом доказами.

Слід зазначити, що в ході розгляду поліцейським вказаної справи ОСОБА_2 весь час твердив працівнику поліції, що не розуміє українську мову та потребує перекладача.

Дані обставини не були підставою позовних вимог, оскільки позивач посилається на те, що розгляд справи проводився у його відсутності, однак вимоги ч. 2 ст. 9 КАС України дозволяють суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина.

Що стосується питання забезпечення позивача перекладачем в момент розгляду вищевказаної справи, то слід зазначити, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт «е» п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

Для констатації факту порушення права особи на захист через незабезпечення обвинуваченого послугами захисника установлення зазначених обставин має бути «поза розумним сумнівом».

При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою зазначених обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

У рішенні ЄСПЛ від 7 грудня 1983 року 10210/82 «К. проти Франції» у відповідь на доводи заявника, що трибунал не дав дозволу на користування послугами перекладача, щоб він міг вести свій захист бретонською мовою, зазначено: «Як видно з рішення трибуналу, заявник народився і здобув освіту у Франції і йому не було важко розуміти й спілкуватися французькою мовою, якою вели провадження в суді. Конвенційне право на допомогу перекладача, що міститься в підпункті «е» пункту 3 статті: «очевидно, застосоване тільки в тому випадку, коли обвинувачений не розуміє мови, використовуваної в суді, чи не розмовляє нею».

Як установлено судом, ОСОБА_2 протягом тривалого часу проживає в Україні, де одружений. Останній спілкується російською мовою, однак на достатньому рівні розуміє українську мову.

Так, розгляд Новоселицьким районним судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 130 ч.1 КУпАП проводився українською мовою. Останній не заявляв будь-яких клопотань про забезпечення його перекладачем, навпаки повідомив суд, що він на належному рівні розуміє українську мову, повністю розумів запитання суду, клопотання та заяви інших учасників судового розгляду і швидко без перекладу давав на них відповіді та пояснення, документи були вручені ОСОБА_5 на українській мові та незабезпечення його перекладачем не стало предметом апеляційного розгляду за його апеляційною скаргою.

З переглянутого в суді відеозапису розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 126 ч.4 КУпАП вбачається, що останній спілкувався із поліцейським російською мовою, в той же час повністю розумів обставини події, запитання до нього та посилання поліцейського на порушення ним чинного законодавства.

Як убачається з довіреності ОСОБА_4 на свого захисника адвоката Вівчара А.Г., воно як і сама позовна заява складено українською мовою, у зв`язку зі чим у сукупності із іншими обставинами суд приходить до висновку, що позивач в ході розгляду справи на достатньому рівні розумів українську мову, а твердження про те, що він не розуміє українську мову я нічим іншим як зловживання своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи, тому суд дійшов висновку про відсутність істотних порушень КУпАП при розгляді поліцейським вищевказаної справи та винесення оскаржуваної постанови.

Саме такий правовий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 03 липня 2018 року (справа № 176/407/17) при вирішенні аналогічних правовідносин.

Враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце та позивач керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортним засобом, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії БАБ № 864949 від 22 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 126 ч. 4 КУпАП, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, суд керуючись ст.ст. 242-246, 250, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Бабана Сергія Володимировича та Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії БАБ № 864949 від 22 серпня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ляху Г.О.