Справа № 380/13546/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, про перерахунок пенсії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області №71 від 15.09.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 09.09.2022 на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020), а саме у зв`язку з досягненням пенсійного віку 45 років при наявності загального стажу більше 15 років, в тому числі пільгового стажу за Списком №1, більше 7 років 6 місяців.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 після досягнення 45-річного віку звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" у зв`язку з відсутнім пільговим стажем. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки ним не враховано рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020, ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VІІІ, неправильно обчислений пільговий стаж та невраховані документи, що підтверджують її пільгових стаж. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Ухвалою від 03.10.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Представник відповідача, Головного управління ПФУ в Житомирській області? подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Позивач, ОСОБА_1 , не досягла віку, визначеного законодавством, а саме - 50 років, вік позивача на дату звернення 47 років 08 місяців 25 днів. Також, у позивача відсутній пільговий стаж, оскільки згідно наданих документів до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 не враховано періоди роботи згідно довідки від 01.09.2022 № 539, а саме: з 03.10.2005 по 23.06.2016, оскільки посада «ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії» з посиланням на Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 не співпадає з посадою «ренгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах»; з 24.06.2016 по 31.08.2022, оскільки посада «ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії» з посиланням на Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 не співпадає з посадою «ренгенолаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохірургічний блок)». Пільговий стаж відсутній, оскільки не підтверджений в порядку визначеному законодавством. Оскільки gозивач не досягла віку, визначеного законодавством, а саме 50 років, та відсутній пільговий стаж, рішенням Головного управління Пенсійного фронду України у Житомирській області від 15.09.2022 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону. Отже, дії Управління є правомірними та вмотивованими, а позов є необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення.

Ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками доставлено в електронний кабінет відповідача1, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 04 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на дату винесення судом рішення відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову від відповідача не надходило.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів,

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , 08 вересня 2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових вимогах за Списком №1 з моменту подання заяви.

За результатами розгляду поданих позивачем документів за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області прийнято рішення №71 від 15.09.2022, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на пункт 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутнім пільговим стажем.

У спірному рішенні відповідач вказав, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 призначаються працівникам після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Страховий стаж особи становить 29 років 08 місяців 22 дні. Пільговий стаж відсутній. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди догляду за дітьми до досягнення трирічного віку згідно свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в свідоцтві про народження відсутня позначка про видачу паспорта. Згідно наданих документів до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 не враховано періоди роботи згідно довідки від 01.09.2022 № 539, а саме: з 03.10.2005 по 23.06.2016, оскільки посада «ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії» з посиланням на Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 не співпадає з посадою «ренгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах»; з 24.06.2016 по 31.08.2022, оскільки посада «ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії» з посиланням на Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 не співпадає з посадою «ренгенолаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохірургічний блок)».

Тобто, фактично підставою для відмови в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є відсутній пільговий стаж.

Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача, та вважаючи його протиправним позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі - Закон №213-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом № 213-VIII (набрав чинності 01.04.2015) стаття 13 Закону №1788-ХІІ була викладена в новій редакції, відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020):

визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин у даній справі була колізія між нормами Закону №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 для жінок, а саме перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке є правонаступником Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію, які полягають у такому.

Норми Законів №1788-ХІІ та №1058-IV регулюють одне і те ж коло відносин, явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»). Оскільки у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (такий правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а), тому застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, а не Закону №1058-IV.

Отже, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі Закону №1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) мають жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

При цьому, судом встановлено, що на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досягла віку 47 років 08 місяців 22 днів.

Щодо наявного у позивача пільгового стажу, то суд зазначає наступне.

З матеріалів цієї справи вбачається, що оскаржуваним рішенням не враховано періоди роботи позивача згідно з довідкою від 01.09.2022 № 539, а саме: з 03.10.2005 по 23.06.2016, оскільки посада «ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії» з посиланням на Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 не співпадає з посадою «ренгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохірургічний блок) і флюорографічних кабінетах»; з 24.06.2016 по 31.08.2022, оскільки посада «ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії» з посиланням на Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461 не співпадає з посадою «ренгенолаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (ренгенохірургічний блок)».

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №1.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно з статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розмішуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З матеріалів справи з`ясовано, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що час роботи з 03.10.2005 по 23.06.2016 та з 24.06.2016 по 31.08.2022, на посаді ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», не відноситься до роботи на посаді, яким підтверджено право на пенсійне забезпечення за Списком №1.

Судом досліджено наявну у матеріалах справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.08.1994 року, згідно з якою підтверджується період роботи позивача з 03.10.2005 по 23.06.2016 та з 24.06.2016 по 31.08.2022 на посаді ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»,

Поряд з цим, звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачем подано також Довідку від 01.09.2022 року №539 КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», якою підтверджується те, що ОСОБА_1 серії в період з 03.10.2005 по 23.06.2016 працювала повний робочий день у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» та безпосередньо виконувала рентгенологічні обстеження хворих за посадою рентген лаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії, що передбачена Списком №1, розділ XIX, підрозділ 19, код КП 3229 на підставі постанови КМУ від 16.01.2003 року №36 та з 24.06.2016 по 31.08.2022 за посадою рентген лаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії, що передбачена Списком №1, розділ XIX, підрозділ 19, код КП 3229 на підставі постанови КМУ від 24.06.2016 року №461. Підставами для видачі Довідки є: наказ про прийняття на роботу № 239 від 30.09.2005 року, особова картка ф. Т-2, відомості про заробітну плату з жовтня 2005 pоку по серпень 2022 року; накази про відпустки за період з 2006 по 2022 рр., наказ №87 від 08.05.2009о «Про затвердження результатів атестації щодо підтвердження права пільгові пенсії за роботу в шкідливих умовах праці, додаток до наказу «Перелік результатів атестації робочих місць для підтвердження права виходу певної категорії працівників на пільгову пенсію» Висновок №227 про результати експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці в КМК/ІШМД від 30.06.2009 р., наказ №11 від 17.01.2014 р. «Про віднесення осіб, які працюють з джерелами іонізуючого випромінювання до персоналу категорії А та допуск до роботи в сфері іонізуючого випромінювання», наказ №34 від 05.03.2014 р. «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», додаток до наказу №34 від 05.03.2014 р. «Перелік робочих місць, виробництв професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством ( в т.ч. на пільгове пенсійне забезпечення)»,наказ №62 від 04.04.2014 р. «Про затвердження результатів атестації щодо підтвердження права на пільгові пенсії за роботу у шкідливих умовах праці», додаток до наказу «Перелік результатів атестації робочих місць для підтвердження права виходу певної категорії працівників на пільгову пенсію», Висновок №3487 експертизи правильності застосування Списків №1, 2 та якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 07.05.2014 р., наказ №54 і 12.03.2015 р. Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказ №38 від 20.02.2019 р. «Про віднесення осіб, які працюють з джерелами іонізуючого випромінювання до персоналу категорії А та допуск роботи в сфері іонізуючого випромінювання, призначення відповідальних за радіаційну безпеку», наказ №43 від 04.03.2019р. «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», наказ №61 від 03.04.2019 р. «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації» додаток №1 до наказу № 61 від 03.04.2019 р., додаток до наказу №2 до наказу № 61 від 03.04.2019 р.»

Суд зазначає, що у розділі ХІХ Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, передбачалася посада рентгенолаборанта, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюрографічних кабінетах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», яка набрала чинності з 03.08.2016 року, затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

До розділу XIX ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я Списку №1 (в редакції, чинній на час прийняття Постанови №461) включені наступні посади:

- лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок);

- молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок);

- рентгенолаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

У свою чергу, до розділу XIX ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я Списку №1 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №479 від 04.07.2017 року) включені наступні посади:

- лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

- молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Враховуючи перелік посад, що включені до Списку №1 у зазначених вище редакціях, суд констатує, що посада рентгенолаборанта була включена до Списку №1 до часу прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №479 від 04.07.2017 року.

Натомість спірними є періоди роботи з 03.10.2005 по 23.06.2016 та з 24.06.2016 по 31.08.2022 на посаді рентгенлаборанта ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», тобто період і після виключення посади рентгенолаборанта з Списку №1.

Водночас суд також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 4.14 Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 року №742 «Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою», робота на посадах рентгенлаборантів, технологів з рентгенологічної діагностики зараховується до стажу роботи для атестації за спеціальністю «рентгенологія».

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України, викладеного у листі від 31.03.2017 № 1007/9/101-17/283, щодо застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, згідно з розділом ХІХ Охорона здоров`я вищезазначеного Списку №1 право на відповідну пенсію мають ренгенлаборанти, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Окрім того, професійна назва «рентгенлаборант» міститься у Національному класифікаторі професій України ДК 003:2010, затвердженому наказом Держспоживстандарту №327 від 28.07.2010. Згідно з Положенням про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №742 від 23.11.2007 робота на посаді рентгенлаборантів зараховується до стажу роботи за спеціальністю «рентгенологія», що включена до номенклатури спеціальностей й молодших спеціалістів з медичною освітою, відповідно позиція Списку №1 "молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою рентген лаборант інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок)" поширюється на рентген лаборантів, у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і в умовах передбачених цією позицією Списку.

Враховуючи викладене, суд констатує, що на позивачку поширюється дія розділу XIX ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я Списку №1 «…молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів…», навіть після виключення посади рентгенолаборанта з Списку №1.

Слід зазначити, що в даному конкретному випадку розділом XIX "Охорона здоров`я" Списку №1, зазначені працівники, зайняті виконанням певних робіт, без вказання їх конкретних посад, зокрема "молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)", до яких, як вже зазначено судом раніше відноситься й посада, яку позивач обіймала у спірні періоди.

Отже, посада рентгенолаборанта рентгенівського кабінету також відноситься до посад за Списком №1, що надає право на отримання пільгової пенсії.

А тому, час роботи позивача на посаді рентгенлаборанта ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» з 03.10.2005 по 23.06.2016 та з 24.06.2016 по 31.08.2022, на робочому місці, атестованому у встановленому порядку, підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначеного розділом XIX. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я Списку № 1 «…молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)…».

Підсумовуючи викладене суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №71 від 15.09.2022 року щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу період її роботи з 03.10.2005 по 23.06.2016 та з 24.06.2016 по 31.08.2022 на посаді ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» та відмови у призначенні їй пенсії не відповідає критеріям правомірності, є необґрунтованим, а отже протиправним.

Тому, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №71 від 15.09.2022 року є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У межах спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та встановлювати наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву від 08.09.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами розгляду якої прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи обраний спосіб захисту поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Житомирській області підлягає сума у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №71 від 15.09.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 03.10.2005 по 23.06.2016 та з 24.06.2016 по 31.08.2022 на посаді ренгенолаборант відділення променевої діагностики та комп`ютерної томографії КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.