Справа № 420/13853/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

01 грудня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №420/13853/22 по справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (67571, Одеська обл., Одеський р-н, с.Фонтанка, вул. Степна, буд. 4) про визнання протиправним та скасування iндивiдуального акту органу державної влади щодо розпорядження землями держави (територіальних громад), -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2022 року Одеським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі №420/13853/22, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 23 грудня 2021 року №665-VIII «про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землi запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, з кадастровим номером :01:001:1841 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територiальної громади) Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів»;

Зобов`язано Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 12.01.2021року (зареєстроване 24.02.2021 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням землі запасу, комунальної власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер :01:001:1841 (загальна площа 2,5216 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки) з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів), з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду після завершення воєнного стану.

Стягнуто з Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 992,40 грн.

22.11.2022р. до суду надійшла заява представника позивача ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяву представника позивача щодо розподілу судових витрат в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами частини сьомої цієї статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з позовною заявою позивачем подавалася заява про стягнення судових витрат з відповідача, але судом при прийнятті судового рішення не вирішено питання стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

А за правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог цієї норми позивач надав суду копії: договору, додаткової угоди, детального опису робіт (наданих послуг), рахунок, квитанції, акт приймання-передачі наданих послуг.

За правилами частини п`ятої-сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечення відповідача щодо заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу обґрунтовані тим, що справа є незначної складності: учасників справи лише двоє, кількість доказів, що підлягають оцінці, незначна, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідні докази, суд дійшов висновку, що вказане клопотання необхідно задовольнити.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Судом встановлено, що у своїй заяві позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 12000грн.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано

копію договору про надання правової допомоги;

копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги;

копію акту прийому-передачі юридичних послуг позивачу;

копію прибуткового касового ордеру;

Предметом договору про надання правової допомоги, вiдповiдно до п.2 визначено наступне: «Зміст доручення і де воно підлягає виконанню: КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання представляти інтереси КЛІЄНТА на території України з метою набуття прав на землю на підставі ст.ст. 8, 14, 19, 68 та ч.2 ст. 40 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій» та захисту пов`язаних з цим прав та законних інтересів».

В пункті 3 договору про надання правової допомоги зазначено перелік юридичних послуг та їх вартість.

Згiдно додаткової угоди від 30.09.2022 року було обумовлено, що «з метою виконання пункту 2 договору №4/3-1від 08.01.2021 року, відповідно до абз. 2 п. 3 основного договору, КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання представляти інтереси КЛІЄНТА у Одеському окружному адміністративному суді з приводу скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 23 грудня 2021 року №665-VIII «про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням землi запасу, комунальної форми власностi, орієнтовною площею 2,00 га, з кадастровим номером :01:001:1841 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територiальної громади) Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів», зобов`язання вчинити дії, а саме адвокат зобов`язується: написати, підготувати, вiдправити сторонам і до суду позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 23 грудня 2021 року № 665-VIII «про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - землi запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, з кадастровим номером :01:001:1841 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанськоп сiльської об`єднаної територiальної громади) Одеського району Одеської області (за межами населених пунктів». зобов`язання вчинити дії; подавати заяви, клопотання, відповіді на відзиви, пояснення, заперечення та iншi процесуальні документи у суді першої інстанції по даній справі; брати участь у судових засіданнях та представляти інтереси клієнта у суді першої інстанції по даній справі.».

Пунктом 3 даноп додатковоп угоди було визначено, що юридичні послуги по всій цiй справі у Одеському окружному адмiнiстративному суді будуть коштувати 12000 грн. (незалежно вiд кiлькостi складених процесуальних документів). Така сума значно менша, аніж звичайні ціни зазначені у пункті 3 основного договору.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Відповідачами до суду надано клопотання, викладені в відзивах на адміністративний позов, про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначено, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 120 000 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для позивача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не вiдповiдає вищевказаним критеріям розумності. співрозмірності.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч.ч.6,7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №160/6899/20.

Крім того відповідачем надано вмотивовані заперечення проти розміру витрат на правничу допомогу.

З урахуванням зазначеного та розрахунку витрат часу, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 12000,00 грн. є непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, враховуючи викладене, категорію справи, суд вважає за можливе присудити з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі по 4000,00 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 241-247, 252 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (, місцезнаходження: 67571, Одеська обл., с. Фонтанка, вул. Степна, 4) на користь (ІПН , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у сумі 4000 грн.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.С. Єфіменко