Справа № 952/394/22
Суддя: Яценко Є. І.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 952/394/22
Номер провадження 2-а/952/7/22
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2022 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого, судді Яценка Є.І.,
за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Зачепилівка Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
Позивачзвернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 052815 від 10.08.2022, винесену інспектором, капітаном поліції СРПП ВП № 2 Бокулей А.А. Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 340 грн. штрафу.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.08.2022 року о 18 год. 28 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 в м. Перещепино Дніпропетровської області по вул. Шевченко, 5 де на автомобілі на лобовому склі нанесена плівка чорного кольору яка обмежує оглядовість водія, чим вчинив передбачене ч.1 ст.121 КУпАП адміністративне правопорушення.Позивач вважає, що винесена відповідачем постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на відсутність складу правопорушення, оскільки після зупинки автомобіля капітан поліції СРПП ВП № 2 ОСОБА_2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в порушення статті 16 Закону України « Про державний рух» не назвав причину зупинку його транспортного засобу і ч.2 ст. 35 Закону України « Про Національну поліцію» суть скоєного правопорушення перевіривши всі наявні у нього документи почав складати відносно нього постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, хоча ніякого розгляду справи не було, порушення не підтверджується жодним доказом, а саме відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення(покази свідків, відеозапис чи фотозйомка), на його зауваження що законом дозволено застосовувати тоноване скло ( крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88 працівники поліції не реагували, тому просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.
У судове засідання позивач не з`явився, його представником Лобач Н.І. була надіслана до суду заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, на позовних вимогах наполягала та просила суд задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 01.09.2022 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, заяв від нього не надходило.
Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, та, враховуючи, відсутність сторін, відповідно до ч. 4ст. 229 КАС Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши заяву позивача про розгляд справи без його участі, матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законості.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративнихсудах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У судовому засіданні встановлено, 10.08.2022, інспектором, капітаном поліції СРПП ВП № 2 Бокулей А.А. Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, винесено постанову серії БАВ № 052815 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Зі змісту вищевказаної постанови судом встановлено, що ОСОБА_1 10.08.2022 року о 18 год. 28 хв., керував автомобілем ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 в м. Перещепино Дніпропетровської області по вул. Шевченко, 5 де на автомобілі на лобовому склі нанесена плівка чорного кольору яка обмежує оглядовість водія, чим вчинив передбачене ч.1 ст.121 КУпАП адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи зокрема про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, в тому числі передбачені частиною першою, третьою ст. 121 КУпАП.
Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у випадку керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно п.31.4.7 Правил дорожнього руху України « забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема: встановлені на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклеючої мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла ( на внутрішній стороні) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю. У примітці п.31.4.7 « В» також зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоноване скло ( крім дзеркальних), світло пропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів. Допустима норма тонування в Україні відповідно до Держстандарту 5727-88, для лобового скла авто не менше 75 %, бічного скла не менше 70 %, заднього скла обмежень не має.
Скло з світлопропускною здатністю менше 70 % додатково маркується відповідним знаком. Тоноване вітрове скло не повинно спотворювати правильне сприйняття білого, жовтого, червоного, зеленого і блакитного кольорів.
Перевірка світлопропускної здатності повинна здійснюватись спеціальним приладом « Тауметром», даний прилад підлягає щорічній перевірці ( сертифікації), під час перевірки співробітник повинен дотримуватись погодних умов, заборонено проводити перевірку в туман, морозну погоду, а також в снігопад. Перевірка здійснюється тільки за таких умовах: - температура повітря +20 градусів за Цельсієм, +-вологість повітря 40-80 %, - при перевірці пристрій повинен підключатися до ДБЖ.
Інспектори патрульної поліції мають право проводити процедуру вимірювання тонування на стаціонарних постах, у разі відсутності чинного технічного талона або в разі, коли співробітник встановив візуальне порушення. Тауметр як вимірювальний прилад, обов`язково повинен бути сертифікованим і мати свідоцтво про проходження метрологічної повірки.
Отже, системний аналіз вищевказаних ПДР України чітко вказує про те, що забороняється експлуатація транспортних засобів, у разі, коли встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Обмеження оглядовості з місця водія і погіршення його прозорості є ключовими елементами при визначенні складу правопорушення в діях відповідно водія конкретного транспортного засобу.
Згідно Національного стандарту України, розділ « КОЛІСНІ ТРАНСПОТРНІ ЗАСОБИ»- Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання ( ДСТУ 3649:2010), Розділ 6.8 Вимоги до інших елементів конструкції зазначається, ( п.6.8.5 На вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників ).
Згідно п.6.8.6 ДСТУ 3649:2010, не дозволено розміщувати предмети ( за винятком талона про технічний огляд у правій нижній частині вітрового скла та інших документів згідно з законодавством) або наносити покриви, які обмежують огляд з місця водія, відвертають його увагу, погіршують прозорість скла і можуть спричинити небезпеку травмування учасників дорожнього руху. Згідно Примітки 1 у верхній частині вітрового скла дозволено встановлювати смугу прозорої кольорової плівки, ширина якої не перевищує мінімальної відстані між верхніми межами вітрового скла і зони його очищування склоочисниками.
Відповідно до п.6.8.7 ДСТУ 3649:2010, світлопропускання вітрового скла має бути не менше ніж 75 %, а всіх інших стекол не менше ніж 70 %.
Отже, системний аналіз положень пунктів 6.8.6 та п.6.8.7 ДСТУ 3649:2010 вказує на те, що дані положення кореспондуються як між собою, так і з п. 31.4.7 ПДР України: при цьому, вказаними нормами ДСТУ вказується про заборону розміщувати предмети та наносити покриви, які обмежують огляд з місця водія, відвертають його увагу, погіршують прозорість скла і можуть спричинити небезпеку травмування учасників дорожнього руху, а пункт 6.8.7 даного ДСТУ визначає допустимий поріг світло пропускання вітрового скла, який має бути не меншим ніж 75 %.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем по справі не надані докази того, що при зупиненні транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 вживалися заходи щодо визначення нанесення покриття на лобове скло автомобіля в обсязі, на який зменшилося його світло пропускання з урахуванням вимог ДСТУ 3649:2010, будь які прилади для цього визначення інспектором поліції не застосовувались, а також не зазначено якими доказами підтверджується те, що покриття обмежує оглядовість з місця водія і погіршує його прозорість, враховуючи положення п. 31.4.7 ПДР України та п. 6.8.7 ДСТУ 3649:2010.
Відповідно до ч. 2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.ст.75,76КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні статей 73,74 КАС Україниу якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б вказували на те, що позивач, порушив вищевказані правила дорожнього руху, у матеріалах справи відсутні. При цьому, відповідач не скористався процесуальним правом висловити свій відзив (заперечення) на позов та надати докази.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.
У відповідності до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову , скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статями 5,9,72,77,90,242-246,250,251,286 КАС України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.
Постанову інспектора СРПП ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Бокулей Анатолія Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 052815 від 10.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати.
Адміністративне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у сумі 496 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.І. Яценко