Справа № 280/11053/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 листопада 2022 року Справа № 280/11053/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами загального, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області від 27.09.2021 №000021 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваною постановою відповідачем на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 658 000,00 грн. за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природнього середовища. Позивач із даною постановою не погоджується та зауважує, що під час проведення позапланової перевірки відповідачем відібрані зразки продукції, що реалізовувалася (бензин автомобільний А-95-Євро5-ЕО). За результатами лабораторного дослідження, проведеного на замовлення відповідача, встановлено невідповідність продукції вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927. Проте, позивач не згодна із такими висновками, оскільки відповідачем порушено процедуру відібрання зразків продукції, а саме не складено акт за формою 2-НК, передбачений наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04.06.2007 №271/121. При цьому, отримавши повідомлення щодо розгляду матеріалів перевірки, позивач подала клопотання про відкладення розгляду справи до отримання результатів повторного випробування контрольного зразку продукції в акредитованій лабораторії. Незважаючи на дане клопотання, відповідач прийняв оскаржувану постанову. В подальшому, за результатами лабораторного дослідження, проведеного на замовлення позивача, встановлено, що продукція (бензин автомобільний А-95-Євро5-ЕО) відповідає вимогам Технічного регламенту, про що повідомлено відповідача. Враховуючи наведене, а також те, що отримані з порушенням законодавства зразки продукції не можуть бути предметом подальшого дослідження, за наслідками якого позивача притягнуто до відповідальності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 15.11.2021 відкрито провадження у справі № 280/11053/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 15.11.2021, за заявою представника позивача, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа, а саме постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області від 27.09.2021 № 000021 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) застосовано штраф у розмірі 658 800 (шістсот п`ятдесят вісім тисяч вісімсот) гривень 00 коп., до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/11053/21.

Відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами, 30.11.2021 подав відзив на позовну заяву (вх. №70420), в якому зазначає, що при відборі зразків продукції 12.07.2021 складено два акти: акт відбору зразків продукції, форма якого передбачена Порядком відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1280 та акт відбирання проб нафти та нафтопродуктів (форми 2-НК), форма якого передбачена Інстукцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04.06.2007 №271/121. Зауважує, що акт перевірки, акт відбору зразків та акт відбирання проб нафти та нафтопродуктів не містять заперечень та зауважень представника суб`єкта господарювання, який був присутнім при проведенні перевірки та відборі зразків продукції, щодо невідповідності пального його найменуванню та якості, зазначеному в цих актах. За результатами лабораторних досліджень встановлено, що відібрані зразки продукції не відповідають вимогам Технічного регламенту, що підтверджується протоколом випробувань від 16.07.2021 №33.3, складеним випробувальною лабораторією «СЕРТ АСУ» ТОВ «СЕЦ АСУ». Вказує, що основним підзаконним нормативно-правовим актом, що регламентує процедуру відбору зразків, є саме Порядок відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1280, який відповідачем дотримано. Крім того, позивач правом на оскарження результатів лабораторних досліджень не скористався. З урахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03.12.2021 представником позивача подано відповідь на відзив (вх. №71389), в якому він спростовує доводи відповідача. Зокрема, зазначає, що відповідачем не надано акт відбирання проб нафти та нафтопродуктів, форма якого затверджена наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04.06.2007 №271/121. Також, на проведення лабораторних досліджень відповідачем надано акт відбору зразків продукції від 12.07.2021 №2, а не акт за формою 2-НК. Також, в рішенні про відбір зразків продукції від 12.07.2021 №61 зазначено, що відбиранню підлягає бензин автомобільний А-95-Євро5-ЕО у загальній кількості 4,5 літри (три проби по 1,5 літри). Однак, з пояснень відповідача вбачається, що бензин відібрано у загальній кількості 9 літрів (по 4,5 л. на акт). Отже, відбір зразків продукції проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

03.12.2021 від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх. №71390) про призначення судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів у справі із питанням, яке необхідно поставити на вирішення експерта.

Ухвалою суду від 03.12.2021 призначено розгляд адміністративної справи №280/11053/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.12.2021.

14.12.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №73841), в яких відповідач не погоджується із тим, що відбір зразків проводився ним із порушенням норм чинного законодавства.

20.12.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №75437).

Ухвалою суду від 22.12.2021, за клопотанням представника ОСОБА_1 , призначено у справі №280/11053/21 судову експертизу нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6; ). На вирішення експерта (експертів) поставлено таке запитання: чи відповідає наданий на дослідження арбітражний зразок бензину автомобільного А-95 - ЄВРО 5 - ЕО (відібраний 12.07.2021 під час проведення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів на АЗС «OIL TRANSIT» за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ФОП ОСОБА_1 ) вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за показниками: «Детонаційна стійкість: октанове число за дослідним методом, октанове число за моторним методом»? Провадження у справі зупинено до закінчення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів та надходження її висновку до Запорізького окружного адміністративного суду.

22.02.2022 до суду надійшов висновок експерта від 11.02.2022 №406/22-34 (вх. №13181).

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, встановленням особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану, підготовче засідання у справі після отримання висновків експертизи призначено на 12.07.2022.

11.07.2022 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №26053), в яких він зазначає, зокрема, наступне. Так, в отриманому висновку експерта від 11.02.2022 №406/22-34 у зразку бензина, що досліджувався, дослідницьким методом визначено октанове число бензину 94,5, що знаходиться у межах абсолютної похибки використаного для дослідження вимірювача октанового числа ОКМ-2. Також зазначає, що згідно ДСТУ 4488:2005 «Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб», термін зберігання арбітражних проб становить 45 діб. Проби відібрано 12.07.2021, отже їх граничний термін зберігання припадає на 26.08.2021. Натомість, судову експертизу проведено 11.02.2022. Таким чином, експертне дослідження проведено із порушенням ДСТУ 4488:2005. Звертає увагу, що згідно протоколу випробувань від 16.07.2021 №33.3, складеного випробувальною лабораторією «СЕРТ АСУ» ТОВ «СЕЦ АСУ», октанове число за моторним методом у відбіраному зразку бензину становить 84,0, що значно більше, ніж показник, визначений експертом.

Протокольною ухвалою суду від 12.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.07.2022.

Протокольною ухвалою суду від 27.07.2022 ухвалено продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.

12.07.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 14.06.2021, погодження Держпродспоживслужби на проведення позапланового заходу від 02.07.2021 №15.5-10/15698, відповідно до наказу від 07.07.2021 № 672, направлення на проведення заходу від 07.07.2021 № 726 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатми якого складено акт від 12.07.2021 №726/07. Перевірку проведено на АЗС «OIL TRANSIT» за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ФОП ОСОБА_1 .

Під час проведення позапланової перевірки на підставі рішення про відбір зразків продукції від 12.07.2021 № 61 відібрані зразки продукції, що знаходилася на реалізації, а саме - бензину автомобільного А-95-Євро5-ЕО (виробник ПАТ «Укртатнафта»).

12.07.2021 складено акт відбору зразків продукції №2 та акт відбирання проб нафти та нафтопродуктів №2.

Згідно висновку протоколу випробувань від 16.07.2021 №33.3, складеного Випробувальною лабораторією «СЕРТ АСУ» ТОВ «СЕЦ АСУ» за результатами лабораторних досліджень, здійснених на замовлення відповідача, встановлено, що відібраний під час проведення позапланового заходу бензин автомобільний А-95-Євро5-ЕО не відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927, додаток 2 та вимогам ДСТУ 7687:2015 п. 4.2 табл. 1, пп. 1, 2, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15 до бензину автомобільного А-95-Євро5-ЕО в обсязі зігдно р. 7 даного протоколу, із урахуванням невизначеності, що розрахована ВЛ «СЕЦ АСУ». Так, за показником «Детонаційна стійкість» октанове число за дослідним методом у зразку, що досліджувався, склало 94 (розширена визначеність 0,65) при нормі 95, а октанове число за моторним методом 84 (розширена визначеність 0,65) при нормі 85.

24.09.2021 позивачем отримано повідомлення щодо розгляду матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_1 , яким її запрошено до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на 27.09.2021 на 10.00 год.

В силу ч. 3 ст. 18 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання за своєю ініціативою може провести експертизу (випробування) зразка, що залишився в нього, в уповноваженій та/або акредитованій організації. У разі розходження результатів експертизи (випробування), проведених органом державного нагляду (контролю) та суб`єктом господарювання, спір вирішується судом.

Позивачем подано до відповідача клопотання (вх. від 27.09.2021) про відкладання розгляду справи про накладення штрафу до отримання результатів повторного випробування контрольного зразку продукції в акредитованій лабораторії.

Однак, відповідачем прийнято постанову від 27.09.2021 №000021 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою до позивача, за реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, застосовано штраф у розмірі 658 800,00 грн. Вказану постанову прийнято на підставі акта від 12.07.2021 №726/07 та за результатами лабораторних досліджень, здійснених на замовлення відповідача.

Листом від 30.09.2021 позивач повідомив відповідача про те, що з метою спростування висновків лабораторного дослідження, на підставі якого прийнято постанову про накладення стягнень, вона звернулась до Випробувального центру ТОВ «ІНСПЕКТОРАТ УКРАЇНА» для проведення повторної експертизи (випробування) контрольного зразку продукції. З метою присутності всіх зацікавлених сторін позивач повідомила, що проведення повторної експертизи відбудеться 06.10.2021 о 09 год. 00 хв. у Відділенні випробувального центру ТОВ «ІНСПЕКТОРАТ Україна» (дільниця № 4) за адресою: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69.

Згідно протоколу випробувань від 06.10.2021 №2460/21КР, складеного Відділенням випробувального центру ТОВ «ІНСПЕКТОРАТ Україна» за результатами лабораторних досліджень, встановлено, що контрольний зразок бензину автомобільного А-95 - ЄВРО 5 - ЕО відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за показниками: «Детонаційна стійкість: октанове число за дослідним методом, октанове число за моторним методом».

Позивач направила до відповідача клопотання від 08.10.2021 про перегляд результатів перевірки, до якого долучено копію протоколу випробувань від 06.10.2021 №2460/21КР.

Також, позивач подала до Держпродспоживслужби скаргу від 08.10.2021 на постанову від 27.09.2021 №000021.

Крім того, позивач направила до відповідача лист-повідомлення від 13.10.2021, в якому просила погодити проведення експертизи (випробування) арбітражного зразку у Випробувальному центрі «10 Хіммотологічний центр» 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України (, номер атестата акредитації 20389) та забезпечити присутність у цьому Центрі представника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області під час розкриття арбітражного зразку. В цьому листі-повідомленні зазначено обґрунтування вибору саме цього випробувального центру.

Однак, на вказану пропозицію відповідач листом від 20.10.2021 №7190 запропоновав позивачу узгодити з контролюючим органом обрану нею установу для проведення експертизи (випробування) арбітражного зразку. Також у цьому листі відповідач зазначив, що ним оголошується тендер на проведення арбітражного дослідження третього зразка проби бензину.

Держпродспоживслужба листом від 29.10.2021 №23.2-10/8934 відмовила у задоволенні скарги позивача на постанову від 27.09.2021 №000021 та рекомендувала оскаржити постанову до суду.

Вважаючи вказану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів встановлені Законом України від 12.05.1991 № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1023-ХІІ продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

За приписом ч. 4 ст. 14 Закону № 1023-ХІІ продукція, щодо якої нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, встановлені вимоги стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, повинна вводитися в обіг та реалізовуватися з додержанням зазначених вимог.

Пунктом 3 частини 1 статті 26 Закону № 1023-ХІІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: відбирати у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету. У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб`єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати. Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету. Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 2 Закону № 877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Статтею 11 Закону № 877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Закону № 877-V відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом.

У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи.

Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб`єкта господарювання.

Згідно зі ст. 14 Закону № 877-V відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженої ним особи (фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи) і засвідчується актом відбору зразків продукції.

До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції.

Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції.

Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції.

Контрольні зразки повинні зберігатися в умовах, що забезпечують збереження їх якості та цілісності.

Відібрані зразки продукції повинні бути укомплектовані, упаковані та опломбовані (опечатані).

Умови зберігання і транспортування відібраних зразків продукції не повинні змінювати параметри, за якими буде проводитися експертиза (випробування) цих зразків.

Посадова особа, яка відбирає зразки продукції для експертизи (випробування), забезпечує їх збереження і своєчасність доставки до місця здійснення експертизи (випробування).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що передумовою відбору зразків продукції є відповідне рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), яке повинно бути мотивованим згідно із законом. При цьому законодавець зобов`язав посадову особу органу державного нагляду (контролю) до початку відбору зразків продукції довести до відома перевіряємого суб`єкта господарювання вказане рішення та роз`яснити йому порядок відбору зразків продукції.

Відповідно до ст. 15 Закону № 877-V за наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відбору зразків.

Акт відбору зразків продукції складається у трьох примірниках. Всі примірники акта підписуються посадовою особою, яка відібрала зразки продукції, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта відбору зразків додається до опломбованих (опечатаних) зразків продукції та передається разом із зразками до уповноваженої та/або акредитованої організації, що призначена для проведення експертизи (випробування) та зазначена в рішенні про відбір зразків продукції, другий - залишається у суб`єкта господарювання, третій - в особи, яка здійснила відбір зразків продукції.

В акті відбору зразків продукції зазначаються: місце і дата складення акта; номер і дата рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), на підставі якого здійснюється відбір зразків продукції, посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснюють їх відбір; найменування та місцезнаходження юридичної особи та/або її відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, в яких здійснюється відбір зразків продукції; посада та прізвище, ім`я і по батькові уповноваженої особи суб`єкта господарювання; перелік та кількість відібраних зразків продукції із зазначенням виробника, дати виробництва, серії (номера) партії, загальної вартості зразків.

Форма акта відбору зразків затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, загальний порядок проведення перевірок органами державного нагляду (контролю), до яких відноситься відповідач, відбору зразків продукції визначено Законами № 1023-ХІІ та № 877-V. При цьому дані законодавчі акти зазначають, що порядок і правила відбору зразків визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання статей 14, 15 Закону № 877-V Кабінет Міністрів України постановою від 31.10.2007 № 1280 «Про затвердження Порядку відбору зразків продукції для визначення її якісних показників та форми акта відбору зразків продукції» затвердив Порядок № 1280, який визначає механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб`єктів господарювання для проведення експертизи (випробування) та форми акта відбору зразків продукції (далі - Порядок № 1280).

При цьому, змістом частини другої пункту 1 Порядку № 1280 передбачено, що особливості відбору зразків окремих видів продукції визначаються іншими нормативно-правовими актами.

Так, у пунктах 2, 3 та 4 Порядку № 1280 дублюються вимоги передумов та порядку проведення відбору зразків продукції із вимогами, зазначеними вище у статтях 13, 14 та 15 Закону № 877-V.

Враховуючи викладене вище, загальний механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб`єктів господарювання для проведення експертизи визначений Законом № 877-V та Порядком № 1280, водночас окремі види продукції потребують врахування певних особливостей в частині відбору зразків, зокрема це стосується порядку відібрання проб нафти (нафтопродуктів), які є специфічними продуктами, що потребує особливої деталізації порядку відібрання зразків для дослідження.

Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов`язаних з контролем якості товарної нафти (далі - нафта) та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску встановлює Інструкція з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики від 04.06.2007 № 271/121, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за № 762/14029 (далі - Інструкція).

Порядок відбирання проб нафтопродуктів встановлений пунктом 4.2 Інструкції, відповідно до підпункту 4.2.1 якого проби повинні відбиратись під час приймання, зберігання, відпуску нафти та/або нафтопродуктів і в усіх інших випадках, коли необхідно визначити їх якість в обсязі приймально-здавальних, контрольних, повних випробувань або за окремими показниками якості. Підготовку посуду, пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488.

Об`єм проби, необхідної для повних випробувань, зазначено в нормативних документах на нафту та/або нафтопродукти. Мінімальний об`єм контрольної проби нафтопродукту має забезпечити можливість здійснення приймально-здавальних і контрольних випробувань і становити для бензину, палива дизельного та палива для авіаційних двигунів 1 л; нафти, оливи і мазуту - 0,5 л. (підпункт 4.2.3 пункту 4.2 Інструкції).

Під час відбирання проб для випробувань у сторонніх акредитованих або атестованих лабораторіях, а також під час проведення перевірок якості нафти та нафтопродуктів складається акт за формою 2-НК (додаток 2) у двох примірниках, один з яких разом з пробою направляється до лабораторії. Другий примірник залишається на підприємстві, на якому відбиралася проба нафти та/або нафтопродуктів. Термін зберігання актів відбирання проб - 3 роки (підпункт 4.2.5 пункту 4.2 Інструкції).

Згідно із підпунктом 4.2.6 пункту 4.2 Інструкції для відбирання проби нафтопродукту з роздавального крана працюючої паливо-роздавальної колонки (далі - ПРК), оливороздавальної колонки (далі - ОРК) оператор АЗС задає необхідну дозу і відпускає її до підготовленої чистої металевої ємності, з якої потім здійснюють розливання в скляну тару.

В акті відбирання проби за формою № 2-НК зазначається, що пробу відібрано з роздавального крана ПРК (ОРК).

Якщо на момент відбирання проби з конкретної ПРК, ОРК відпуск нафтопродуктів не здійснювався протягом 30 хвилин, то перед початком процедури відбирання проби до мірника відпускається кількість палива, яка становить не менше 10л, олив - не менше 5л. Нафтопродукти із мірника необхідно злити до резервуарів АЗС, про що повинен бути складений відповідний акт.

Відібрану пробу поділяють на три рівні частини, розливають у сухі чисті скляні пляшки, герметично закупорюють пробками, не розчинними в нафтопродукті. На етикетці проби, відібраної з роздавального крана колонки, зазначають реквізити АЗС, назву, марку та вид (у залежності від масової частки сірки) нафтопродукту, номер нормативного документа на нафтопродукт, номер роздавальної колонки, дату і час відбирання проби, прізвище, ім`я та по батькові працівників(а) АЗС, представника органу контролю (підрозділу) і, за необхідності, - інших посадових осіб, які брали участь у відбиранні проби.

Одна частина проби разом з актом відбирання проби надсилається для лабораторних випробувань, а дві інші з другим примірником акта, у разі суперечностей, - зберігаються на АЗС як арбітражні протягом 45 діб. При отриманні паспорта якості, що підтверджує відповідність нафтопродукту вимогам нормативного документа, проба, що зберігається на АЗС, вилучається раніше завершення терміну, визначеного ДСТУ 4488.

Підпунктом 4.2.7 пункту 4.2 Інструкції передбачено, що у разі відбирання проби для випробування в сторонній лабораторії або державними органами контролю пробу відбирають в об`ємі не менше 3 літрів, яку поділяють на три рівні частини, з яких перша (для випробувань) і друга (арбітражна) направляються до сторонньої випробувальної лабораторії. Третя (арбітражна) залишається на підприємстві. Випробування арбітражних проб здійснюються в лабораторії за згодою і в присутності всіх зацікавлених сторін, які письмово повідомляються про місце і дату проведення арбітражних випробувань їх ініціатором.

Розкриття арбітражних проб здійснюється безпосередньо перед випробуваннями в присутності всіх зацікавлених сторін і оформлюється актом за формою № 15-НК. Вартість випробувань у нейтральній лабораторії сплачується ініціатором випробувань. Якщо результати випробувань нафти або нафтопродуктів у двох лабораторіях, вибраних за згодою сторін, відповідають умовам відтворюваності, передбаченим нормативним документом на метод випробування, то кінцевий результат визначається як середнє арифметичне цих результатів, якщо інше не зазначено нормативним документом на нафту або нафтопродукт або методом випробування. Якщо результати випробувань не відповідають умовам відтворюваності, залишок проби пломбується (опечатується) всіма зацікавленими сторонами зі складанням акта пломбування (опечатування) довільної форми. Випробування проби нафти або нафтопродукту продовжують у наступній нейтральній лабораторії до отримання результатів, що відповідають умовам відтворюваності з одним із раніше отриманих результатів. Якщо будь-яка сторона безпідставно відмовляється від участі в розкритті проби та арбітражних випробуваннях, то випробування проводяться без представників цієї сторони.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець встановив додаткові вимоги для процедури відбирання зразків нафтопродуктів для проведення, зокрема, контрольних лабораторних досліджень з огляду на специфіку зразків таких продуктів для забезпечення збереження їх якості, тому складання акта за формою 2-НК, затвердженого Інструкцією, який містить детальну інформацію про порядок відібрання проб нафти, є обов`язковим для дослідження якості такої продукції та не суперечить положенням чинного законодавства щодо державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 520/3681/19.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 12.07.2021 відповідачем складено акт відбору зразків продукції №2, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1280 та акт відбирання проб нафти та нафтопродуктів №2.

При цьому, в акті відбирання проб нафти та нафтопродуктів від 12.07.2021 №2 зазначено, що його форму також затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 №1280.

Натомість, фактично такий акт складено за формою №2-НК, яка є додатком до Інстукції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України від 04.06.2007 №271/121.

Тобто, хоча і в правому верхньому кутку акта відбору зразків продукції від 12.07.2021 №2 помилково зазначено нормативний документ, яким затверджено його форму, фактично цей акт є актом форми №2-НК, що спростовує доводи позивача про його відсутність.

Разом із тим, підпунктом 4.2.5 пункту 4.2 Інструкції передбачено, що такий акт складається у двох примірниках, один з яких разом з пробою направляється до лабораторії.

В той же час, у висновку протоколу випробувань від 16.07.2021 №33.3, складеному Випробувальною лабораторією «СЕРТ АСУ» ТОВ «СЕЦ АСУ» за результатами лабораторних досліджень, здійснених на замовлення відповідача, зазначено, що випробування виконувались на підставі акту відбору зразків продукції від 12.07.2021 №2.

Наведене, в свою чергу, свідчить про недотримання відповідачем вимог Інструкції та не направленні до лабораторії акту форми №2-НК.

Суд наголошує, що таке порушення не є формальним, а питання дотримання відповідачем порядку відбирання зразків палива є ключовим для правильного вирішення цієї справи по суті. Наведений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.10.2020 у справі №808/3099/16.

Так, з наявного в матеріалах справи акта відбору зразків від 12.07.2021 №2 вбачається, що в цьому акті не зазначено, що працівниками позивача роз`яснювався порядок відібрання зразків, як то вимагає ст. 14 Закону № 877-V, і що такий порядок був дотриманий (зокрема, в частині відбору всього зразка в одну чисту металеву ємність і подальшого його розливання у три скляні пляшки з дотриманням чистоти лійки, за допомогою якої таке розливання здійснювалося).

В акті відбору зразків від 12.07.2021 №2 не зазначено метод відбирання проб, не зазначено у який саме посуд відбиралися зразки, що суперечить вищевказаним вимогам, оскільки проби необхідно відбирати у чистий, сухий скляний посуд.

Відсутність заперечень щодо порушення порядку отримання зразків пального в актах не можуть свідчити про дотримання самого порядку, враховуючи, що він мав бути забезпечений посадовими особами відповідача.

Таким чином, отримані з порушенням законодавства зразки продукції не можуть бути предметом подальшого дослідження, за наслідками якого позивача притягнуто до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 260/368/19.

Стосовно висновку експерта від 11.02.2022 №406/22-34 за результатми проведення судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів у адміністративній справі №280/11053/21 слід зазначити, що в силу статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Отже, враховуючи, що отримані з порушенням законодавства зразки продукції не можуть бути предметом подальшого дослідження, суд відхиляє висновок експерта від 11.02.2022 №406/22-34.

Також, слушними є доводи представника позивача і про те, що висновок протоколу випробувань від 16.07.2021 №33.3, складений Випробувальною лабораторією «СЕРТ АСУ» ТОВ «СЕЦ АСУ» та висновок експерта від 11.02.2022 №406/22-34 містять різні показники октанового числа зразка бензина, що досліджувався, що додатково свідчить про отримання проб з порушеннями.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд доходить висновку про протиправність постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 27.09.2021 № 000021 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» та наявність підстав для її скасування.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, а саме витрат на правову допомогу суд зазначає про таке.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Позивачем до матеріалів справи надано копії:

Договору про надання правової допомоги від 09.11.2021;

ордеру про надання правової (правничої) допомоги;

акту про прийняття послуг з надання правової допомоги від 03.12.2021 (підготовка позовної заяви 8 000,00 грн.; підготовка клопотання про забезпечення позову 3 000,00 грн.; підготовка відповіді на відзив 3 000,00 грн.; підготовка клопотання про призначення експертизи 3 000,00 грн.);

рахунків на оплату від 11.11.2021 №2239, від 16.11.2021 №2245, від 01.12.2021 №2264, від 01.12.2021 №2265;

платіжного доручення від 02.12.2021 №1936 на суму 17 000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Слід зазначити, що в акті виконаних робіт адвокатом перелічено види наданої правової допомоги, проте не зазначено кількість витраченого часу на вчинення кожної дії.

Відтак, суд вважає завищеною вартість послуг з підготовки клопотань та відповіді на відзив. Так, кожну з даних послуг оцінено у 3 000,00 грн., що суд вважає неспівмірним із їх складністью, і зменшує ці витрати до 1 000,00 грн. за кожну дію.

Звідси, враховуючи предмет даної справи, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн. (8 000,00 грн. за підготовку позовної заяви; 3 000,00 грн. за підготовку клопотань та відповіді на відзив), які є співмірними із складністю даної справи.

Крім того, враховуючи приписи ч. 1 ст. 139 КАС України, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 269,00 грн. (6 588,00 грн. за подання позовної заяви, 681,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 27.09.2021 № 000021 про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 269 (сім тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А; ).

4. Судові витрати зі сплати витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А; ).

5. У стягненні на користь ОСОБА_1 з Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 6 000,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 29.11.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко