Справа № 380/20905/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань закриття провадження у справі

28 листопада 2022 року

м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участі секретаря судового засідання Наум`як Х.О.,

представника позивача Котік О.С.,

представника позивача Деленко П.В.,

представника третьої особи Богомазова І.О.,

представника третьої особи Брильовська О.Р.,

прокурора Лупійчук Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про закриття провадження у справі за позовом Санаторію «Моршин Прикордонник» Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) до Солонківської територіальної громади Державного реєстратора ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача Львівська обласна державна адміністрація, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до Солонківської територіальної громади Державного реєстратора ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача Львівська обласна державна адміністрація, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок»,в якій позивач просить суд:

- витребувати копії документів у відповідача, для ознайомлення в суді, на підставі яких було проведено 16.10.2020 реєстрацію об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами №253, №253, №107;

- визнати протиправними дії державного реєстратора ПАВЛИШИНА Назара ОСОБА_2 16.10.2020 під час реєстрації об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами №253, №253, №107

- скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами №253, №253, №107, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексних номерів 54613702, 54612964, 54612103 від 16.10.2020;

- скасувати державну реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами №253,№253,№107;

- припинити речові права на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами №253, №253, №107;

- внести зміни в реєстраційні дані - щодо припинення речових прав на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами №253, №253, №107;

- визнати недійсними та скасувати документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна за реєстраційними номерами №253, №253, №107;

- стягнути з Солонківської територіальної громади, с. Солонка, вул. Центральна, 3 Львівський р-н, Львівська область, 81131,, судовий збір.

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі та направлення справи за встановленою юрисдикцією. Клопотання вмотивоване тим, що предметом позовних вимог є скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна за ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», скасування держаної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, внесення змін в реєстр щодо припинення речових прав на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці Санаторій «Моршин-Прикордонник». Тобто, спір у цій справі є приватноправовим, оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно порушує право Санаторію «Моршин-Прикордонник» на володіння та користування земельною ділянкою, розташованою під цими ж об`єктами нерухомого майна, яка надана Адміністрації Державної прикордонної служби України в постійне користування та закріплена на праві оперативного управління за Санаторієм «Моршин-Прикордонник».

Від представника прокуратури та представника третьої особи надійшли пояснення щодо клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача, прокурор та третя особа в судовому засідання не заперечували щодо задоволення клопотання про закриття провадження. Представник третьої особи Богомазова І.О. заперечила щодо задоволення клопотання.

Суд, розглянувши клопотання сторін та заслухавши думку їх представників, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Суди повинні керуватися принципом визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета судами різних юрисдикцій.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикція адміністративних судів визначена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до пункту 5 частини першої якої така поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вже було встановлено судом, що спір у цій справі є приватноправовим, оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно порушує право Санаторію «Моршин-Прикордонник» на володіння та користування земельною ділянкою, розташованою під цими ж об`єктами нерухомого майна, яка надана Адміністрації Державної прикордонної служби України в постійне користування та закріплена на праві оперативного управління за Санаторієм «Моршин-Прикордонник».

Суд зазначає, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду судової справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Вказані випадки персоніфіковані пунктами 1-8 статті 238 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони, за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень.

Таким чином, за змістом КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 7 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом наведених приписів участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим і розглядати його за правилами адміністративної юрисдикції. Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, суд повинен з`ясовувати, у зв`язку з чим він виник, і за захистом яких прав чи інтересів особа звернулася до суду.

Разом з цим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вказане, дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Наслідки закриття провадження визначені статтею 239 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Виходячи з викладеного, провадження у справі №813/228/17 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Суд роз`яснює позивачеві, що даний спір повинен вирішуватися Господарським суду Львівської області в порядку господарського судочинства та про наявність у нього права на звернення до суду апеляційної або касаційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали про закриття провадження у справі з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Щодо повернення судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За подання цього позову позивач сплатив судовий збір у сумі 2270, 00 грн.

Враховуючи положення ст. 142 КАС України, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :
Заяву представника позивача про закриття провадження - задовольнити.

Провадження у адміністративній справі № 380/20905/21 за позовом Санаторію «Моршин Прикордонник» Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) до Солонківської територіальної громади Державного реєстратора ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача Львівська обласна державна адміністрація, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Повернути Санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) 1135,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 473 від 21.12.2021.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2022.

Суддя Сакалош В.М.