Справа № 300/4331/22
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2022 р. справа № 300/4331/22
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого виступає представник адвокат Романікв І.М., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить:
- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії позивачу із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які визначені у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.09.2022 № 9/1/1670;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.09.2022 № 9/1/1670 про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, та здійснити з 01.04.2019 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум;
- стягнути судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн та судовий збір в розиірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань.
Адміністративний позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 20.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачеві видано нову довідку про розмір грошового забезпечення № 9/1/1670, яку спрямовано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахунку пенсії. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено ОСОБА_1 у проведенні такого перерахунку. Позивач вважає, що із набранням законної сили 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, у нього виникло право на перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019, відтак відповідач протиправно відмовив у проведенні такого перерахунку. Крім того, представник позивача зазначив, що витрати на правову допомогу адвоката у цій справі в сумі 5000 грн підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 15.09.2022 № 87/22, попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат від 19.10.2022, актом виконаних робіт (наданих послуг) від 19.10.2022 № 1/87/22 та квитанцією до прибуткового касового ордера від 15.09.2022 № 87/22. На думку представника позивача, такі витрати є співмірними зі ступенем складності справи, а їх фактичний розмір є неминучим та підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами. З наведених вище підстав, представник ОСОБА_1 просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 31.10.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 10.11.2022. Проти заявлених позовних вимог заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити, наголошуючи на відсутності правових підстав для перерахунку пенсії, позаяк, згідно із нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , перерахунок раніше призначених пенсій проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України та відповідно до положень Порядку, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45. При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103, на підставі якої проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 01.01.2018, встановлено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, при цьому щомісячні додаткові види грошового забезпечення до таких не включено. До того ж, відповідач зауважує, що в квітні 2018 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , видавши нову довідку про розмір грошового забезпечення №9/1/1670 від 20.09.2022, адміністрація не надала будь-яких відомостей про те, що попередня довідка є недійсною. Вважає, що після того, як пенсійний орган направить списки осіб, які мають право на перерахунок пенсії до відповідних структурних підрозділів, такі підрозділи мають право видавати на направляти довідки для проведення перерахунку пенсії. Окрім того, на думку представника ГУ ПФУ України в Івано-Франківській області, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом з тієї підстави, що пенсія є щомісячним платежем і отриманий її розмір відомий позивачу. Таким чином, з дня отримання пенсійної виплати позивач повинен вважатись таким, що дізнався про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги необґрунтованими. Щодо витрат на правничу допомогу, відповідач вважає, що справа № 300/4331/22 належить до справ, стосовно яких, на момент звернення позивача до суду, сформовано достатньо сталу практику їх розгляду, а тому сума витрат 5000 грн є завищеною та неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (послуг). Наголошує, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, крім того, об`єм і складінсть створених процесуальних документів не є значною.
Суд, розглянувши справу у порядку ст. 263 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти позову, встановив таке.
перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що визнається сторонами.
- посадовий оклад - 4370,00 грн;
- оклад за військове звання (підполковник)- 1340,00 грн;
- надбавка за вислугу років 50% - 2855,00 грн.
Для перерахунку пенсії з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду Верховного суду у справі № 160/8324/19, ІНФОРМАЦІЯ_2 підготовлено та направлено позивачу довідку від 20.09.2022 № 9/1/1670 «Про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за посадою начальник 3 відділення Рогатинського РВК, у якій визначено наступні види грошового забезпечення:
- посадовий оклад - 4370,00 грн;
- оклад за військове звання підполковник - 1340,00 грн;
- надбавка за вислугу років 50% - 2855,00 грн;
- таємність 10% -437,00 грн;
- НОПС (ОВЗ+ПО+% вислуга) (65%) - 5567,25 грн;
- премії 53% - 2316,00 грн.
21.092022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням нової довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Листом від 12.10.2022 № 4033-3899/Б-02/8-0900/22 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивача із урахуванням нової довідки про розмір його грошового забезпечення, посилаючись на те, що 05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, яким було визначено протиправними та нечинними пункти 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 03 від 21.02.2018. Натомість, інших нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії Урядом не приймалось.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду із цим адміністративним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
З урахуванням вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України для визначення правової норми, яку слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні цієї справи слід керуватися нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту, є Закон України від 09 квітня 1992 року за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
За приписами статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
При цьому, згідно з частиною 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно зі статтею 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку
Наведена норма статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.
Частиною 1 статті 63 Закону № 2262-XII встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
При цьому, згідно з частиною 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
У зв`язку із наведеним, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку, а підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року за № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесеними змінами до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393 (далі Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.
Зі змісту пункту 1 Порядку № 45 вбачається, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 вказаного Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 45, в редакції Постанови №103, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Водночас, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено у новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно із приписами частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Суд звертає увагу, що в компетенцію Уряду входить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45. Проте, зміни, внесені постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, та, як наслідок, з 05.03.2019 дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Поміж тим, алгоритм дій, який повинен вчинити пенсійний орган у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.
Так, згідно з пунктом 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
З огляду на викладене, на ІНФОРМАЦІЯ_2 покладено функції щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.
При цьому, суд вказує, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно із пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ, уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Вищевказані положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення також корелюються із пунктами 2, 3 Порядку № 45.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, що набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, цією постановою установлено такий додатковий вид грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначаються керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704).
При цьому, підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
У постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 вказано на відсутність у Кабінету Міністрів України повноважень на зміну структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Тож, враховуючи приписи частини 2 статті 265 КАС України, а також принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, саме з 05.03.2019 - дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 і скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, встановлених Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Така правова позиція відповідає висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у рішенні від 17.12.2019, ухваленому у зразковій справі № 160/8324/19, яке набрало законної сили 24.06.2020.
З урахуванням вищевикладеного, у відповідача відсутні підстави для відмови у здійсненні перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за усіма видами та розмірами складових грошового забезпечення відповідно до довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.09.2022 № 9/1/1670 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.
Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити відповідний перерахунок пенсії на підставі виданої нової довідки про розмір грошового забезпечення, із врахуванням включених до неї щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ.
Згідно із частинами 2 і 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
За таких обставин, у зв`язку зі скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02 2018 № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в силу приписів статті 51 Закону № 2262-ХІІ, пенсія позивача підлягає перерахунку з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.04.2019.
Суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів, є "законними сподіваннями" на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно із частинами 1 і 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до норм статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні Гайгузус проти Австрії від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України, за рішенням від 08.11.2005, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Таким чином, з огляду на набуття ОСОБА_1 права на перерахунок та виплату пенсії із урахуванням додаткових видів грошового забезпечення з 05.03.2019, зважаючи на вищенаведені висновки Європейського Суду з прав людини, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 20.09.2022 № 9/1/1670 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, провести з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунок призначеної позивачу пенсії.
Щодо посилань ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає про таке.
Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з цим позовом, суд дослідив правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений 24 грудня 2020 року у постанові у справі № 510/1286/16-а (провадження № 11-345апп19), на який посилається відповідач у відзиві на позов з аргументуванням, що застосування строку звернення до суду передує вирішенню спору по суті та встановив, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі даних нової довідки від 20.09.2022 № 9/1/1670 про розмір грошового забезпечення, яка направлена на адресу пенсійного органу після її витребування. Представник позивача вважає, що такий перерахунок повинен бути проведений з 01.04.2019. Листом Головного управління Пенсійного фонду у Івано-Франківській області від 12.10.2022 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки. З позовом стосовно оскарження дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії представник позивача звернувся до суду 27.10.2022. Таким чином, позов подано в межах шестимісячного строку від дати отримання відмови відповідача перерахувати пенсію. Тобто представник позивача не порушив строків звернення до суду, визначених статтею 122 КАС України.
Окремо суд надає оцінку посиланням відповідача на правові висновки, визначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а (провадження №11-345апп19). У цій постанові Великою Палатою Верховного Суду сформовано правову позицію щодо застосування строків звернення до суду у справах про перерахунок раніше призначених пенсій. Вирішені по суті спірні правовідносини у вказаній постанові регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (далі-Закон №1058-ІV). Питання, яке було предметом судового розгляду у справі № 510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) стосувалося особи, якій пенсію призначено як державному службовцю, а у цій справі така пенсія призначена ОСОБА_1 як колишньому військовослужбовцю. У вказаному остаточному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду надавала оцінку і застосовувала загальні норми пенсійного законодавства в частині строків перерахунку пенсії за попередній період, зокрема, положення статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), які підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
Разом з тим питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті (стаття 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, стаття 122 КАС), слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.
При цьому, у справі, яка розглядається є необхідність розрізняти правове регулювання положень, визначених частиною 3 статті 51 і частиною 3 статті 55 Закону № 2262-ХІІ, зокрема:
- у першому випадку йде мова про ненараховану і невиплачену пенсію внаслідок непроведеного перерахунку (за наявності підстав для її перерахунку) саме з вини не тільки пенсійного органу, але й і уповноваженого органу, який надає вихідні дані для такого перерахунку (не обмежується будь-яким строком), що має місце у даній справі;
- у другому ж випадку норма закону вказує на випадки нарахування пенсії (без перерахунку) та її невиплати виключно з вини органу пенсійного фонду (також не обмежується жодним строком).
Суд наголошує, що такого особливого визначення правовідносин, яке врегульовано положеннями частини 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ не міститься в жодній із статей Закону №1788-ХІІ і Закону №1058-ІV. Умовами застосування вказаної норми права є дії уповноваженого органу, який повинен самостійно видати у відношенні до пенсіонера, без активних дій такої особи, відповідну довідку для проведення перерахунку його пенсії, в той час, як застосована касаційним судом стаття 98 Закону №1788-ХІІ вказує на виключні підстави для відповідного перерахунку пенсії особи та особисте подання таким пенсіонером до органу пенсійного фонду необхідних вихідних даних для перерахунку пенсії. Велика Палата Верховного Суду застосувала у справі № 510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) положення статей 87 і 98 Закону №1788-ХІІ, а у даній справі регулювання спірних відносин визначено частиною 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ, що як за своїм змістом та юридичним визначенням є відмінними між собою.
З огляду на особливість даних спірних правовідносин і фактичних обставин, відсутні підстави для застосування правових висновків, визначених Великою Палатою Верховного Суду в судовому рішенні у справі № 510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).
З`ясовуючи обставини справи, можна побачити, що для відновлення свого права на належний розмір пенсії позивач змушений був окремо самостійно звертатися до ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки для отримання довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, який, як уповноважений орган, і без звернення позивача, в силу вимог Порядку №45, повинен був самостійно подати таку довідку до відповідача.
При цьому, досліджуючи правову природу пенсії слід зазначити, що пенсія, як і заробітна плата є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Таке твердження випливає з норм законодавства. Зокрема, згідно зі статтею 1 Закону України "Про громадянство України" № 2235-III заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.
Згідно з частиною другою статті 2 Закону України № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.
Згідно з частиною 3 статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Системний аналіз цієї статті дає підстави дійти висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 809/248/18.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Суд зазначає, що належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи представника ОСОБА_1 , відповідач під час розгляду справи не надав.
З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позовну заяву про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій слід задовольнити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Окрім того, в позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу.
Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частин 4 та 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, суд, під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку, за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
При вирішенні даного питання, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (№11-562ас18) про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.а
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучив: договір договір про надання правничої допомоги від 15.09.2022 № 87/22, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат від 19.10.2022, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 19.10.2022 № 1/87/22 та квитанцію до прибуткового касового ордера від 15.09.2022 № 87/22.
Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 19.10.2022 № 1/87/22 вартість послуг на правничу допомогу складає 5000 грн, у тому числі: зустріч з клієнтом, надання консультації, узгодження правової позиції 1000 грн., збір доказів: підготовка та подання адвокатського запиту, опрацювання отриманих на адвокатський запит документів 1000 грн, підготовка та подання до суду позовної заяви 3000 грн. Час, витрачений на вжиті адвокатом заходи, не зазначено.
Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера №87/22 від 15.09.2022 позивач сплатив адвокату за надання правничої допомоги 5000 грн.
Згідно із частиною 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
За приписами частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.
Разом з тим, на переконання суду, визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду справи в розмірі 5000 грн не є належним чином обгрунтованою, з урахуванням того, що розгляд цієї справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позаяк дана справа є справою незначної складності. Підготовка позовної заяви у цій справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, більшість документів, необхідних для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності, або ж могли бути ним безперешкодно отримані.
Суд погоджується із позицією відповідача, що обсяг і складінсть створених представником позивача процесуальних документів не є значною.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу у справі № 300/4331/22 в розмірі 5000 грн є непропорційною до складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з урахуванням того, що даний спір належить до справ, стосовно яких сформовано достатньо сталу практику їх розгляду.
За визначених обставин, на переконання суду, співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу є 2000,00 грн. Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 132, 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які визначені у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.09.2022 № 9/1/1670.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Гомельчук С.В.