Справа № 320/2559/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року № 320/2559/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 5 березня 2019 р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 р. основного розміру його пенсії;

- зобов`язати відповідача підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 5 березня 2019 р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 р. основного розміру його пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу відмовлено відповідачем у видачі довідки для перерахунку пенсії із зазначенням всіх складових грошового забезпечення станом на час звільнення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 р. витребувано докази від відповідача та повторно запропоновано надати відзив до суду.

Відповідач 10 жовтня 2022 р. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Вказав, що підстави для зазначення у довідці всіх складових грошового забезпечення відсутні, відповідач не є уповноваженим органом для видачі таких довідок, такі повноваження передані іншим структурним підрозділам та органам в системі управління МЮ України. Тому Міністерство юстиції України не є належним відповідачем у цій справі. Відповідач також надав листування із позивачем, згідно з яким Міністерством юстиції України було розглянуто заяву позивача та надано відповідь. Крім того, відповідачем надано листування позивача також і з підпорядкованим уповноваженим органом для надання довідок, згідно з яким на повторне звернення позивача йому у 2021 р. було надано вказану довідку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

У 2018 р. Головним управлінням ПФУ у Київській області було перераховано позивачу пенсію з 1 січня 2018 р. відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 704) та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова № 103) та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі Порядок № 45).

Листом Міністерства юстиції України від 26.05.20 (додатково до листа від 17.03.20) повідомлено Пенсійний Фонд України про те, що уповноваженими органами для видачі довідок для перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України в МЮ України визначено, зокрема, Академія державної пенітенціарної служби, Білоцерківський центр підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України тощо.

Позивач звернувся із заявою від 30.07.20 до начальника Білоцерківського центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з проханням підготувати та подати до ГУ ПФУ у Київській області довідку для перерахунку пенсії з включенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував на час звільнення (надбавки, доплати, підвищення, премія). У заяві позивач зазначив посаду, яку обіймав перед звільненням зі служби, установу, яка стала правонаступником тієї установи, де він проходив службу, а також дату призначення пенсії.

Листом начальника Білоцерківського центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 5 серпня 2020 р. вих.№3-4-20/04 позивачу відмовлено у наданні такої довідки. При цьому зазначено, що відповідно до п.3 Порядку №45 такі довідки видаються Мін`юстом.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.09.20 з проханням підготувати та подати до ГУ ПФУ у Київській області довідку для перерахунку пенсії з включенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував на час звільнення (надбавки, доплати, підвищення, премія). У заяві позивач зазначив посаду, яку обіймав перед звільненням зі служби, установу, яка стала правонаступником тієї установи, де він проходив службу, а також дату призначення пенсії.

15 вересня 2020 р. листом відповідача № 40852/С-25206/16.3.2 позивача повідомлено, що Міністерство соціальної політики України на запити Мін`юсту про порядок видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам рядового і начального складу Державної кримінально-виконавчої служби України повідомило, що 21 лютого 2018 року рішень про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб Кабінетом Міністрів України не приймалося. Підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно із листами Міністерства соціальної політики України від 3 березня 2020 р. № 3224/0/2-20/54 та від 17 липня 2020 р. № 2260/0/5-20/29, відсутні. Вказано, що Міністерством юстиції визначено уповноважені органи для видачі таких довідок.

У зв`язку з відмовою відповідача у наданні довідки для перерахунку пенсії позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Крім того, судом встановлено, що після відкриття провадження у цій справі позивач звернувся із заявою від 30.08.21 до Голови комісії з реорганізації Білоцерківського центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з проханням підготувати та подати до ГУ ПФУ у Київській області довідку для перерахунку пенсії з включенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував на час звільнення (надбавки, доплати, підвищення, премія). У заяві позивач зазначив посаду, яку обіймав перед звільненням зі служби, установу, яка стала правонаступником тієї установи, де він проходив службу, а також дату призначення пенсії.

Листом Голови комісії з реорганізації Білоцерківського центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 31 серпня 2021 р. вих.№3-4-20/04 позивачу надано таку довідку. При цьому зазначено, що вказаний центр не уповноважений надавати довідку до Пенсійного фонду України.

Згідно з наданою відповідачем копією довідки про розмір грошового забезпечення позивача, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби), станом на 5 березня 2019 року, зазначено посадовий оклад - 6770 грн. 00 коп.; оклад за військовим званням - 1480 грн. 00 коп.; надбавка за вислугу років 50 % - 4125 грн. 00 коп.; надбавка за особливості проходження служби 50 % - 6187 грн. 50 коп.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10 % - 677 грн. 00 коп.; премія 79,9% - 5409 грн. 23 коп., всього - 24 648 грн. 73 коп.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 2262-XII) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «б» частини 1 статті 1-2 Закону №2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з статтею 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до статті 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно зі ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

За приписами п. 1, 2 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Відповідно до п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби, зокрема, в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС, у Державній кримінально-виконавчій службі (Державному департаменті з питань виконання покарань, Державній пенітенціарній службі, Мін`юсті) - Мін`юстом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2001 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 23 Порядку № 3-1 передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону № 2262-XII уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, п. 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивач проходив службу саме в Державній кримінально-виконавчій службі України, у своїй заяві до відповідача чітко вказав ці обставини, займану посаду та період звільнення, а також необхідність надання саме йому вказаної довідки із зазначенням усіх складових його грошового забезпечення за прирівняною посадою, яке він отримував на час звільнення. Тому згідно з приписами п.3 Порядку №45 довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу має видавати саме Міністерство юстиції України.

За встановлених обставин доводи відповідача про те, що Міністерство юстиції України є неналежним відповідачем, судом відхиляються.

При вирішенні спору суд також враховує таке. Позивач попередньо звернувся до уповноваженого відповідачем органу для видачі таких довідок, проте листом начальника Білоцерківського центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 5 серпня 2020 р. вих.№3-4-20/04 йому було відмовлено у наданні довідки та зазначено, що відповідно до п.3 Порядку №45 такі довідки видаються Мін`юстом.

Саме тому позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.09.20 , проте 15 вересня 2020 р. листом відповідача № 40852/С-25206/16.3.2 позивача повідомлено, що підстави для видачі довідок відсутні. Вказано, що Міністерством юстиції визначено уповноважені органи для видачі таких довідок.

Суд враховує, що відповідач у листі не вказав, що підставою для відмови є те, що позивачем надано можливо неповна інформація щодо обставин звернення, яка унеможливлює надання довідки, чи що його звернення направлено до конкретного органу для вирішення по суті з огляду на розмежування компетенції тощо.

Отже, фактично позивачу цим листом не тільки відмовлено у наданні довідки, але й спрямовано до уповноваженого відповідачем органу, який перед цим вже теж відмовив у наданні довідки та спрямував позивача для отримання довідки до відповідача.

Лише після цього позивач звернувся за захистом до суду з цим позовом.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у підготовці та наданні до Головного управління ПФУ у Київській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення.

Суд зазначає, що правова процедура є складовою принципів законності та верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності. Установлена правова процедура як складова принципів законності та верховенства права є важливою гарантією зовнішньої форми поведінки з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до заінтересованої особи.

Отже, у цілому у цій справі відповідач не дотримав правової процедури щодо надання позивачу довідки, хоча вчинення цих дій саме відповідачем чітко передбачено п.3 Порядку №45.

Разом з тим, щодо застосування запропонованого позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача до вчинення певних дій суд зазначає про таке.

Як встановлено судом, у подальшому позивачем під час розгляду справи здійснено звернення до уповноваженого відповідачем органу для отримання довідки і цим органом надано позивачу вказану довідку із зазначенням тих складових грошового забезпечення, про які вказував позивач. Копія довідки відповідачем надана до суду. За час розгляду справи позивач до суду із заявами чи клопотаннями більше не звертався.

Отже, судом встановлено, що іншим органом, який спеціально уповноважений відповідачем на видачу довідок та підпорядкований відповідачу, видано позивачу довідку про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 р., яка є предметом спору у цій справі. Це означає, що права позивача фактично поновлено унаслідок дій іншого суб`єкта владних повноважень.

Тобто судом встановлено, що на цей час право позивача не порушено, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову в цих позовних вимогах.

За наведених обставин суд вважає, що на цей час підстави для зобов`язання відповідача повторно видавати позивачу таку ж саму довідку відсутні, оскільки права позивача поновлено іншим суб`єктом владних повноважень, що належить до сфери управління відповідача. Тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача до вчинення певних дій задоволенню не підлягають.

Суд при цьому також зазначає про відсутність підстав для застосування приписів п.8 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки оскаржувані порушення були виправлені не відповідачем, а іншим суб`єктом владних повноважень і це виправлення не пов`язано з втручанням відповідача.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідач, не надавши довідку про розмір грошового забезпечення позивача, діяв протиправно, отже порушив права позивача та не дотримав вимоги, передбачені частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими у вказаній частині, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції від 31 жовтня 2020 р. № 21 на суму 840 грн. 80 коп. та квитанції від 28 лютого 2021 р. № 18993 на суму 67 грн. 20 коп. позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 908 грн. 00 коп.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог присуджує позивачу 700 грн. 00 коп. понесених витрат по оплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо не оформлення та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 5 березня 2019 р. відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 р. основного розміру його пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ - 00015622) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 .

Відповідач Міністерство юстиції України, адреса: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, .

Суддя Журавель В.О.