Справа № 303/6381/22
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/6381/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при помічнику судді Зареві В.В., який за дорученням судді здійснює повноваження секретаря судового засідання, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Андрусь Діани Василівни, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( представник Черкасов Микола Миколайович) про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства до інспектора УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Андрусь Д.В., УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому зазначила, що вона проживає в будинку разом з онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У будинку також разом зі ОСОБА_3 проживає його цивільна дружина ОСОБА_5 . Протягом тривалого часу в неї пропадають речі, які, на її думку, без її згоди беруть онук ОСОБА_3 та його цивільна дружина. Так, 12.09.2022 біля 09 год. 30 хв., повернувшись додому, вона побачила, що замок на вхідних дверях в її кімнату відчинений і в кімнаті відсутня кавоварка. Такі випадки відбувалися неодноразово раніше, тому вона зателефонувати в поліцію, щоби уповноважені особи розібралися у скоєному, з`ясували обставини та провели профілактичну бесіду з онуками. Після прибуття працівники поліції не розбирались за фактом скоєного, а відповідач ОСОБА_6 склала відносно неї постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, тобто за завідомо неправдивий виклик. Зазначила, що вона жодних правопорушень не вчиняла, а звернулась до поліції за захистом. Оскаржувана постанова складена інспектором без врахування зауважень і пояснень позивача та конкретних обставин, без зазначення та опитування свідків правопорушення та інших доказів. Крім цього інспектор поліції не відібрав від неї жодних пояснень, а факт порушення встановив виключно на суб`єктивному припущенні. Оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства. Просила визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕГА №781194 від 12.09.2022, винесену інспектором УПП бат. 4 роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Закарпатській області капралом поліції Андрусь Д.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.183 КупАП, провадження у справі закрити.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Андрусь Д.В., УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови.

31.10.2022 до суду надійшов відзив представника відповідача Черкасова М.М., у якому зазначено, що 12.09.2022 о 09:47 на спецлінію 102 від позивача надійшов виклик про те, що за адресою АДРЕСА_1 , 12.09.2022 о 09:44 вкрадено посуд та одяг. Підозрює родичів. Даний виклик було зареєстровано - ЄО № 10703 від 12.09.2022 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області. Невідкладно прибувши за вказаною у виклику адресою екіпажем поліції було виявлено позивача, яка повідомила, що у неї вкрали посуд та одяг у чому підозрює своїх родичів. Відповідно до статті 185 Кримінального кодексу України крадіжка - це таємне викрадення чужого майна. Згідно статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна вважається дрібним (тобто відповідальність не є кримінальною, а відноситься адміністративної), якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У 2022 році - це сума 248 гривень 10 копійок. Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і наявності реальної можливості розпоряджатися ним як своїм власним: продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби та ін. Обов`язковими суб`єктивними ознаками крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний. Позивач не надав ніяких підтверджень щодо реальності наявності у неї посуду, одягу, які з її слів були викрадені (наприклад: чеками на дані речі, свідками), дійсності факту крадіжки (наприклад: показаннями свідків, слідів злому). Також під час спілкування з позивачем, а також відомостей з Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено, що відносно родичів вона неодноразово викликала поліцію, так як у них склалися неприязні стосунки. Згідно позовної заяви у позивача зникла при невідомих обставинах кавоварка. В подальшому екіпажем поліції також було встановлено, що позивач безпідставно викликала поліцію, можливо з метою впливу на своїх родичів. Отже, 12.09.2022 за адресою АДРЕСА_1 , позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про те, що нібито в неї вкрали посуд, одяг, підозрює родичів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Позивачеві було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор виніс постанову за 183 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 850 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис запропоновано отримати її копію. Відповідно до довідки начальника СТЗ управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Митровці С. відеозаписи з портативних відеореєстраторів, здійснені працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за період чергування 12.09.2022 відсутні, оскільки вони не зберігались довше необхідного терміну згідно п.3 розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, фото- і кінозйомки», затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

12.09.2022 інспектором УПП бат.4 рота 1 взвод УПП в Закарпатській області капралом поліції Андрусь Д.В., складено постанову серії ЕГА №781194, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу 850 гривень.

Із даної постанови вбачається, що 12.09.2022 о 09 год. 45 хв. в м. Мукачеві, вул. Пархоменка, буд.7, позивач здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що родичі викрали від неї одяг, хоча насправді такої події не було, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Досліджуючи спірну постанову судом встановлено, що вона не містить посилання на докази, які приймалися до уваги уповноваженою особою та були основою її винесення, зокрема не містить посилань на безпосередні свідчення ОСОБА_1 щодо фактичних обставин виклику на телефонну спецлінію «102» та їх прибуття на такий виклик, у постанові не зазначено свідків, які могли б підтвердити чи спростувати обставини неправдивого виклику.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень ст..10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 12.09.2022 викликала працівників поліції, шляхом повідомлення на спецлінію «102», оскільки повернувшись додому виявила, що у неї відчинений замок на вхідних дверях та зникла кавоварка, тобто у неї були підстави для виклику поліції і вона не бажала безпідставного виїзду на місце виклику поліцейських.

При винесенні постанови не були з`ясовані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що передбачено ст.. 280 КУпАП.

Крім того, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У ч.1 ст.2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

КК України визначає, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, його кваліфікуючі ознаки та інше.

Системний аналіз вищезазначених положень Закону дає підстави для висновку, що реєстрація в Єдиний реєстр досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що також вказується ч.1 розділу 2 положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Отже, підставами вважати заяву (скаргу) чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах (скаргах) або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші).

Повідомлення ОСОБА_1 на спец лінію 102 відповідає зазначеним вимогам, оскільки в ній містяться достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Вищий спеціалізований суд України в узагальненні практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування звернув увагу на те, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичні обставини справи притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів умисної вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17)

Отже, обґрунтованими є доводи позивача, щодо порушення її прав при накладенні адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому, відповідно до п.3 ст.293 КУпАП, ст..286 КАС України її слід скасувати, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 241-246,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Андрусь Діани Василівни, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції батальйону 4 рота 1 взвод Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Андрусь Діани Василівни ЕГА №781194 від 12.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя