Справа № 380/11119/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради про визнання протиправними бездіяльності (дій) та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради, в якому просить:

визнати протиправною відмову у виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону №3551-ІХ;

зобов`язати здійснити виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року, у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Позовні вимоги позивачем аргументовані тим, що відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішень Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 та Верховного Суду від 23.05.2019 року у справі №910/5098/18, від 18.03.2019 року у справі №910/5244/18, від 20.03.2019 року у справі №910/7715/18, від 18.04.2019 року у справі №910/5105/18, від 12.03.2019 року у справі №913/204/18 має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі п`ять мінімальних пенсій за віком, проте відповідачем не виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, а відтак звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 03.03.2017 року (в матеріалах справи) та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив поновити його права та виплатити разову до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, встановленої станом на 2022 рік.

Відповідач листом № 656 від 09.08.2022 року повідомив позивача, в тому числі, що станом на 09.08.2022 року вказану виплату йому не проведено у зв`язку з відсутністю фінансування. Додатковий список за підписом командира в/ч НОМЕР_1 на виплату допомоги у 2022 році 3-м особам, в т.ч. ОСОБА_1 , надійшов в управління СЗН Самбірської міської ради 19.07.022 року після проведення виплати за основними списками. Кошти за цією програмою повністю використані перераховані відповідно до наданих управлінню списків, і частина списків залишаються неоплаченими.

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносини є невиплата повної суми разової щорічної допомоги до 05 травня за 2022 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році визначається ст.12 Закону №3551-XII та Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» від 7 травня 2022 року № 540 (далі Постанова №540).

Згідно ст.12 Закону №3551-XII, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 1 Постанови №540 затверджено Порядок використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

Розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначені у додатку до згаданого Порядку, згідно якого сума виплати учасникам бойових дій становить 1491 гривня.

Наведені норми вказують на те, що у спірні правовідносини регулюються двома нормами права (конкуренція норм права).

Визначаючи норму, яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах суд керувався правилами визначеними ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та такими мотивами.

Статтею 64 Основного Закону України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Право громадян на соціальний захист регламентоване статтею 46 Конституції України.

Стаття 46 Конституції України, не входить у перелік статтей, які передбачають права і свободи, що не можуть бути обмежені.

Висновуючи викладене, суд вважає, що право громадян на соціальний захист в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть бути обмежені, що прямо передбачено наведеними нормами Конституції України.

Як передбачено п.10 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України здійснює інші повноваження, визначені Конституцією та законами України.

При цьому, як зазначено у преамбулі Постанови №540 Кабінет Міністрів України діяв на виконання повноважень наданих абзацом третім підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України 8 липня 2010 року №2456-VI, з наступними змінами та доповненнями.

Згідно згаданого абзацу установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення, зокрема, щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Разова грошова допомога до 5 травня згідно ст.1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III, з наступними змінами та доповненнями, є державною соціальною гарантією.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, строк якого продовжувався Указами від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 та діє на час ухвалення рішення.

Враховуючи те, що в Україні діє воєнний стан, під час якого, згідно Основного Закону України, допускається обмеження прав громадян на соціальний захист, в тому числі і розміру разової грошової допомоги до 5 травня, як складової такого захисту, та те, що Уряд України діяв у відповідності до Конституції України та згідно повноважень наданих підпунктом 2 пункту 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, у суду відсутні правові підстави не застосовувати розмір допомоги, передбачений Постановою №540.

Сторонами не заперечується, що відповідачем не виплачено позивачеві щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1491,00 грн., що відповідає розміру такої допомоги, визначеному в додатку до порядку Постанови № 540.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011, від 27.02.2020 №1-247/2018, від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 18.12.2018 №12-р/2018 та на рішення Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №440/2722/20, яке набрало законної сили, оскільки у цих рішеннях не досліджувались обставини обмеження розміру разової грошової допомоги до 5 травня у зв`язку із уведенням в Україні воєнного стану.

Відмовляючи позивачеві у щорічній разовій грошовій допомогу до 5 травня відповідач посилається в тому числі на те, що таку виплату ОСОБА_1 не проведено у зв`язку з відсутністю фінансування (лист № 656 від 09.08.2022 року).

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними посилання відповідача на неможливість здійснення своїх зобов`язань через відсутність бюджетних асигнувань, виходячи з такого.

Абзацом другим пункту 3 Постанови № 540 передбачено, що у разі неможливості забезпечити подання органами, визначеними в абзаці першому цього пункту, до 31 травня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, такі органи можуть подати до 30 вересня поточного року інформацію в розрізі категорій та чисельності осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, а також сум для виплати грошової допомоги.

Зміст листа відповідача вказує на те, що додатковий список надійшов у строки передбачені наведеною нормою 19.07.2022 року, а тому аргументи зазначені у листі відповідача не ґрунтуються на законодавстві.

У Рішенні від 27.11.2008 у справі № 1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Відповідно до статей 1, 3 Конституції України та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци другий, третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення 27.11.2008 у справі № 1-37/2008).

Таким чином, законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер.

У рішеннях Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007 зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Окрім того, відповідно до рішень ЄСПЛ «Кечко проти України» (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та «Ромашов проти України» (заява № 67534/01, пункт 43) реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.

Як наслідок, аргументи відповідача не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи наведені висновки, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради у невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому Постановою № 540 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу невиплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому згаданою Постановою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не було дотримано критеріїв правомірності, передбачених п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради у невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» від 7 травня 2022 року № 540.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Самбірської міської ради (адреса: Львівська область, м.Самбір, вул.Мазепи, 8, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) невиплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань» від 7 травня 2022 року № 540.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк В.Я.