Справа № 163/1516/22
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1516/22
Провадження № 2-а/163/39/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

В позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М. просить визнати незаконною та скасувати постанову Волинської митниці у справі про порушення митних правил № 0881/20500/21 від 31 серпня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні передбаченого ч.2 ст.471 МК України правопорушення і накладено стягнення у вигляді 43968,96 гривень штрафу за те, що ним вчинені дії по недекларуванню переміщуваного товару двигуна ROTAX912S, серійний номер 6.779.491, вагою 80 кг, вартістю 146563,20 гривень.

Заявлені вимоги представник обґрунтував тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам діючого митного законодавства із таких підстав:

- стягнення на ОСОБА_1 накладене з порушенням вимог ст.467 МК України, а саме, після закінчення шестимісячного терміну з дня виявлення правопорушення;

- на момент вчинення правопорушення дії ОСОБА_1 не охоплювалися ст.471 МК України в редакції до набрання чинності Закону України № 2058-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян за порушення митних правил», а перекваліфікація дій з однієї статті МК України на іншу не передбачене законодавством у справах про адміністративне правопорушення, тому з урахуванням положення ч.3 ст.3 МК України, ст.8 КУпАП та скасування Законом № 2058-ІХ відповідальності громадян за ст.472 МК України щодо недекларування товару справа відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України підлягала закриттю Волинською митницею;

- постанову винесено начальником Волинської митниці, який згідно ст.522 МК України є неправомочною особою розглядати справи про порушення митних правил за складеними за ст.472 МК України протоколами, при цьому діючий МК України не передбачає можливості перекваліфікації дій особи під час розгляду справи без внесення відповідних змін до протоколу про порушення митних правил з роз`ясненням прав особі, яка притягується до відповідальності, чи без складання нового протоколу про порушення митних правил;

- переміщуваний товар двигун ОСОБА_1 задекларував у своїй митній декларації, тим самим заявив про його наявність, а тому з огляду на диспозицію ч.2 ст.471 МК України, яка є відмінною від ст.472 МК України, і передбачає відповідальність за просте не заявлення митниці про товар, кваліфікувати дії ОСОБА_1 за даною нормою немає підстав. Крім цього, про точні характеристики товару (тип двигуна, його точну вартість) ОСОБА_1 не знав, а особа, яка надала цей товар для переміщення, повідомила, що мотор використовується для човна. Вартість товару ОСОБА_1 визначив на свій розсуд, використовуючи довідкову інформацію з мережі інтернет. До того ж помилки у митній декларації щодо призначення двигуна для човна, а не для літака, не призвели до зменшення ним чи ухилення від сплати митних платежів, оскільки митниця вправі збільшити митну вартість, якщо вважає, що ціна товару є більшою, ніж заявлена у декларації.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву. У ньому вказала, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України; митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України; стягнення накладене в межах встановленого ч.1 ст.467 МК України строку з огляду на перебування справи на розгляді суду з 26 квітня 2022 року по 11 серпня 2022 року. Просила відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача в канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Відповідач про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки свого представника до суду не сповістив, будь-яких клопотань щодо процедури розгляду справи не подав.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

15 вересня 2022 року ОСОБА_1 слідував через митний пост «Ягодин» Волинської митниці водієм вантажного спеціалізованого фургону «Iveco», номерний знак НОМЕР_1 , у якому відповідно до товаросупровідних документів CMR 95920, Invoice № , № та митної декларації IM EE №UA205000/2021/921564 від 14 грудня 2022 року переміщував товар «обладнання» вагою 2823 кг та вартістю 25926,00 євро, який слідував від польської фірми «Interoll Polska Spolka z o.o» в адресу української компанії СМ ТОВ «Модерн -Експо».

Як власний товар у митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, ОСОБА_1 задекларував товар «мотор до лодки», вагою 80 кг, вартістю 1500 євро.

Декларація ОСОБА_1 прийнята посадовою особою митниці з проставленням штампу під митним контролем.

Під час проведення повного митного огляду транспортного засобу встановлено, що по факту ОСОБА_1 переміщує товар «Авіаційний двигун Rotax 912S, серійний номер 6.779.491», вагою 80 кг та вартістю 4800 євро відповідно до декларації продажу від 26.11.2022, яка знаходилася в ящику з даним товаром, що зафіксовано в акті про проведення огляду транспортного засобу.

У письмових поясненнях від 15 грудня 2022 року ОСОБА_1 зазначив, що указаний товар йому запропонувала перевезти через митний кордон невідома особа на стоянці в м.Дорогуську за винагороду в сумі 100 доларів США. Цей товар задекларував як мотор до човна, оскільки саме так про товар повідомила йому ця особа. Вміст ящика не перевіряв, тому вартість товару йому не була відома.

За викладених обставин 15 грудня 2021 року інспектором Волинської митниці щодо ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0881/20500/21 за ознаками ст.472 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не задекларував товар «Авіаційний двигун Rotax 912S, серійний номер НОМЕР_2 », вартістю 146563,20 гривень, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність, кількість, найменування, вартість товарів тощо.

27 квітня 2022 року матеріали справи за цим протоколом надійшли на розгляд Любомльського районного суду Волинської області.

14 липня 2022 року суддя Любомльського районного суду виніс постанову про повернення матеріалів справи Волинській митниці для розгляду за підвідомчістю, у зв`язку із внесенням змін до Митного кодексу України Законом України № 2058-ІХ від 16 лютого 2022 року. У постанові вказано, що у зв`язку із внесеними у МК України змінами дії ОСОБА_1 можуть кваліфікуватися за ч.2 ст.471 МК України, а розгляд справ про такі порушення митних правил віднесено до компетенції митних органів.

11 серпня 2022 року справа за підвідомчістю надійшла до Волинської митниці.

31 серпня 2022 року в.о. начальника Волинської митниці Татарчук М.І. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, яке по суті відповідає змісту протоколу № 0881/20500/21, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 43968,96 гривень.

Враховуючи обґрунтування позову, суд у вирішенні спору по суті виходить із встановлених фактичних обставин по справі та норм митного законодавства України.

На дату виявлення в діях ОСОБА_3 ознак порушення митних правил (15 вересня 2022 року) його дії кваліфікувалися за ст.472 МК України.

Редакція даної норми на цю дату передбачала відповідальність за вчинення недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Санкція цієї статті передбачала накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Законом України від 16 лютого 2022 року № 2058-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян за порушення митних правил", який набув чинності 16 червня 2022 року, внесено ряд змін до Митного кодексу України, у тому числі, до ст.ст.471, 472, 522 МК України.

Після внесення цих змін стаття 472 МК України визначає відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Санкція ст.472 МК України змінам не піддавалась і залишилась у тій же редакції.

Отже, відповідальність за ст.472 МК України у навій редакції настає в разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, крім тих, що вчинені громадянами.

Статтю 471 МК України згідно Закону від 16 лютого 2022 року № 2058-IX викладено в новій редакції, вона складається із трьох частини та її диспозиції і санкції наступні:

1. Недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.

2. Недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

3. Недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, -тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Примітка. Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Виходячи зі змісту складеного протоколу про порушення митних правил дії ОСОБА_3 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України у редакції Закону від 16 лютого 2022 року № 2058-IX.

Згідно із ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічне за змістом положення міститься у ч.3 ст.3 МК України, яка визначає, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Стаття 58 Конституції України також передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи санкції ст.472 МК України та ч.2 ст.471 МК України в редакції Закону № 2058-IX вбачається, що відповідальність за передбачене ч.2 ст.471 МК України правопорушення пом`якшена, оскільки в даному випадку з огляду на фактурну вартість товару має менший штраф та не передбачає конфіскації переміщуваних через митний кордон України товарів.

Відтак, у зв`язку із змінами в законодавстві та в силу положень ст.58 МК України, ст.8 КУпАП, ст.3 МК України відповідальність для ОСОБА_3 в даному випадку настає за ч.2 ст.471 МК України у редакції Закону № 2058-IX.

Стаття 522 МК України після внесення Законом № 2058-IX змін визначає, що розгляд справ про порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України, належить до компетенції митних органів.

Таким чином, викладені у позовній заяві доводи про те, що на момент вчинення правопорушення дії ОСОБА_1 не охоплювалися диспозицією ст.471 МК України в редакції до набрання чинності Законом України № 2058-ІХ, а справу розглянуто неправомочною особою, є безпідставними.

До того ж справу за підвідомчістю Волинській митниці у відповідності до вище наведених норм було направлено для розгляду саме постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 липня 2022 року.

У розглядуваному випадку перекваліфікація дій ОСОБА_1 по своїй суті з однієї статті МК України на іншу не відбулася і такі доводи представника позивача є помилковими, оскільки вирішення питання відповідальності останнього за відповідною нормою Митного кодексу України було обумовлене виключно внесеними змінами до даного кодексу і застосуванням закону про відповідальність за адміністративні правопорушення у часі відповідно до положень ст.58 МК України, ст.8 КУпАП, ст.3 МК України, а сама сутність правопорушення і його склад залишилися незмінними. При цьому, внесення відповідних змін до протоколу про порушення митних правил чи складання нового протоколу про порушення митних правил у такому випадку жодними нормами чинного законодавства, у тому числі МК України, не передбачено.

Із цих же мотивів суд відхиляє доводи представника позивача про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України, у зв`язку із скасуванням Законом № 2058-ІХ відповідальності за цією нормою для громадян.

Також безпідставними є доводи представника позивача про те, що диспозиція ч.2 ст.471 МК України, на відміну від диспозиції ст.472 МК України, передбачає відповідальність за просте не заявлення митниці про товар, оскільки примітка статті 471 МК України чітко визначає, що недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Частина 1 статті 257 МК України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За змістом пункту 2.9 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.2012 № 614, у пункті 4 такої декларації зазначається: точні дані про товари (назви, характеристики товарів, відмітні ознаки тощо), необхідні для їх ідентифікації; вага або кількість задекларованих товарів за кожним найменуванням (цифрами та словами); фактурна вартість задекларованих товарів.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Частиною 2 статті 266 МК України передбачено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно із ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У цій справі встановлено, що ОСОБА_1 у митній декларації задекларував товар «мотор до лодки», вагою 80 кг, вартістю 1500 євро, тоді як по факту переміщував «Авіаційний двигун Rotax 912S, серійний номер НОМЕР_2 », вагою 80 кг та вартістю 4800 євро, що було виявлено під час проведення митного огляду і встановлено на підставі наявної в ящику з цим товаром декларації продажу від 26.11.2022.

Посилання в позовній заяві на необізнаність ОСОБА_1 із точними характеристиками товару (тип двигуна, його точну вартість) є неспроможними в силу положень ч.2 ст.266 МК України, оскільки перед подачею митної декларації він не був позбавлений можливості оглянути товар.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Із матеріалів справи про порушення митних правил за протоколом № 0881/20500/21 встановлено, що факт виявлення правопорушення мав місце 15 грудня 2021 року та цього ж дня відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил.

27 квітня 2022 року справа надійшла на розгляд Любомльського районного суду.

Після винесення судом 14 липня 2022 року постанови про повернення справи Волинській митниці за підвідомчістю, ця справа надійшла на митницю 11 серпня 2022 року та розглянута 31 серпня 2022 року.

Отже, з урахуванням перебування справи в суді з 27 квітня 2022 року по 10 серпня 2022 року, а це 3 місяці 16 днів, на який передбачений ч.1 ст.467 МК України строк зупиняється, вбачається, що справа перебувала в провадженні митниці всього 5 місяців.

Відтак, строк для накладення стягнення на дату винесення посадовою особою митниці оскаржуваної постанови не сплив.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи, та встановлені судом фактичні обставини, суд дійшов висновку, що наведено у позові обґрунтування заявлених вимог свого належного підтвердження не знайшло.

В той же час встановлено, що посадова особа Волинської митниці як суб`єкт владних повноважень під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, у тому числі накладення на позивача адміністративного стягнення, в повній мірі з`ясувала обставини, визначені ст.489 МК України, та діяла на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені висновки стосовно суті спору та заявлених вимог, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.242-247КАС України, суд

у х в а л и в :

Постанову в.о. начальника Волинської митниці Татарчука Миколи Івановича від 31 серпня 2022 року в справі про порушення митних правил № 0881/20500/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.471 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання цієї постанови незаконною і її скасування без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Найменування відповідача Волинська митниця; місце знаходження - вулиця Призалізнична 13, село Римачі Ковельського району Волинської області; .

Головуючий: суддя О.С. Павлусь