Справа № 380/13356/22
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , місцезнаходження: 65107, м.Одеса, вул.Канатна, 18, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , місцезнаходження: 40030, м.Суми, вул.Пушкіна, 1, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 20.07.2022 №53 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.08.2022 №53 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 27.07.2009 по 30.08.2014 на посаді лікаря-рентгенолога у комунальній установі «Лікувально-профілактичний заклад центральна міська клінічна лікарня №24 м.Донецька» без урахування періоду декретної відпустки; з 18.08.2014 по 07.02.2016 на посаді лікаря-рентгенолога у комунальному закладі Маріупольська міська лікарня №2 (перейменована на комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя»); з 08.02.2016 по 24.02.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога; з 28.04.2022 по 11.08.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікаря-рентгенолога у державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» та призначити з 11.08.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідачі протиправно відмовили у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи 08.02.2016 по 24.02.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога. Відмова мотивована тим, що у спірний період позивач працювала на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні, а не на посаді лікаря-рентгенолога. Крім того, в цей же період працювала за сумісництвом у Донецькому національному медичному університеті. Позивач вважає вказану відмову протиправною, адже у спірний період вона виконувала функції лікаря-рентгенолога та була занята у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (фактично перебувала на посаді завідуючого рентген-кабінетом з виконанням обов`язків лікаря-рентгенолога). Робоче місце позивача у спірний період проходило атестацію, за результатами якої зафіксовано, що сумарна доза лікаря-рентгенолога ОСОБА_1 за період з 2014 по 2021 роки становить 2,87мЗв. Також зазначає, що її викладацька робота в Донецькому національному медичному університеті проводилась на базі Комунального некомерційного підприємства «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя» та полягала у виконанні тих же рентгенівських досліджень водночас із викладацькою діяльністю (практичними заняттями) для інтернів. З урахуванням викладеного, вважає, що у спірний період була занята на роботах зі шкідливими умовами праці повний робочий день, а тому має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

21.10.2022 від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років (вік позивача на моменти звернення 49 років і 10 місяців) та недостатністю пільгового стажу.

31.10.2022 від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії вік позивача становив 49 років і 10 місяців, тоді як відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія призначається після досягнення 50 років. Також вважає, що до пільгового стажу позивача правомірно не зараховано період з 03.03.2016 по 24.02.2022, оскільки зайнятість на посаді завідувача рентгенівського кабінету не передбачена у Списку №1. Крім того, у вказаний період позивач була зайнята на роботах з особливо шкідливими умовами праці неповний день, адже поєднувала такі з викладацькою діяльністю за сумісництвом у Донецькому національному медичному університеті.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області правом на подання відзиву до суду не скористався.

17.11.2022 позивач подала до суду додаткові пояснення, в яких посилається на пункт 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено можливість до досягнення 50-річного віку призначити пенсію за віком на пільгових умовах жінкам (з 01.10.1972 по 31.03.1973р.н.) по досягненню 48 років. Аналогічні положення закріплені у пункті «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначає, що на момент звернення до відповідачів у липні та серпні 2022 року позивач досягнула пенсійного віку, передбаченого вказаними нормами законодавства.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 28.09.2022 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 10.10.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

11.07.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.07.2022 №53 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Підставами для прийняття оскарженого рішення зазначено: необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 становить 7 років 6 місяців. Пільговий стаж позивача становить 1 рік і 5 місяців. До пільгового стажу не зараховано (1) період з 03.03.2016 по 24.02.2022, оскільки зайнятість на посаді завідувача рентгенівського кабінету за Списком №1 не передбачена; (2) період з 18.08.2014 по 07.02.2016, у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця.

11.08.2022 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

На момент звернення до територіального органу Пенсійного фонду України вік заявниці становив 49 років 10 місяців, загальний страховий стаж 22 роки 11 місяців.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.08.2022 №53 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Підставами для прийняття оскарженого рішення зазначено: необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 становить 7 років 6 місяців. Пільговий стаж позивача становить 1 рік і 5 місяців. До пільгового стажу не зараховано період з 03.03.2016 по 24.02.2022, оскільки (1) зайнятість на посаді завідувача рентгенівського кабінету за Списком №1 не передбачена; (2) з 25.09.2017 позивач працювала за сумісництвом в Донецькому національному медичному університеті, а тому відсутнє підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Відповідно до статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених вказаним Законом.

Статею 114 вказаного Закону України передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 вказаного Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року.

Згідно з копіями рішень від 20.07.2022 та 19.08.2022 №53, якими відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, підставою відмови у призначенні пільгової пенсії є недосягнення пенсійного віку та не підтвердження документами пільгового стажу.

Суд відхиляє доводи відповідачів щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, адже на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 11.07.2022 вік позивача становив 49 років. Таким чином, позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на момент звернення з вказаною заявою досягла пенсійного віку (48 років для жінок з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року), необхідного для призначення такого виду пенсії.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Сторони погоджуються щодо наявності у позивача віку та загального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії. Водночас, спір між сторонами виник з приводу достатності у позивача пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії (7 років і 6 місяців).

Пунктом 10 Порядку №383 також передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Згідно з даними трудових книжок позивача вона працювала:

(1) з 27.07.2009 по 30.08.2014 на посаді лікаря-рентгенолога у комунальній установі «Лікувально-профілактичний заклад центральна міська клінічна лікарня №24 м.Донецька» без урахування періоду декретної відпустки;

(2) з 18.08.2014 по 07.02.2016 на посаді лікаря-рентгенолога у комунальному закладі Маріупольська міська лікарня №2 (перейменована на комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя»);

(3) з 08.02.2016 по 24.02.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога;

(4) з 28.04.2022 по 11.08.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікаря-рентгенолога у державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області».

З наведеного вбачається, що сумарно пільговий стаж позивача перевищує 7 років 6 місяців.

В оскаржених рішеннях про відмову у призначенні пенсії від 20.07.2022 та 19.08.2022 №53 відповідачі висновують про недостатність пільгового стажу позивача. Вказана відмова мотивована (1) не зарахуванням періоду з 18.08.2014 по 07.02.2016, у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця; (2) не зарахуванням періоду з 03.03.2016 по 24.02.2022, оскільки зайнятість на посаді завідувача рентгенівського кабінету за Списком №1 не передбачена; а також у зв`язку з тим, що з 25.09.2017 позивач працювала за сумісництвом в Донецькому національному медичному університеті, а тому відсутнє підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Щодо періоду з 18.08.2014 по 07.02.2016 суд встановив, що у вказаний час позивач працювала на посаді лікаря-рентгенолога у комунальному закладі Маріупольська міська лікарня №2 (перейменована на комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя»).

Як вбачається з рішення відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 20.07.2022 №53 вказаний період не зарахований, у зв`язку з відсутністю доказів атестації робочого місця.

Суд з такими висновками не погоджується, оскільки такі спростовуються наказом комунального закладу охорони здоров`я «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя» від 20.04.2017 №300 «Про результати позачергової атестації робочих місць за Списком 1 щодо пільгового виходу на пенсію рентген- лаборантів», наказами комунального закладу Маріупольська міська лікарня №2 від 05.06.2010 №843, №336 від 26.06.2015, якими затверджено результати атестації робочого місця позивача.

Суд в цьому контексті також звертає увагу на те, що у рішенні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.08.2022 №53 спірний період (з 18.08.2014 по 07.02.2016) зарахований до пільгового стажу позивача.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що у рішенні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 20.07.2022 №53 протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період з 18.08.2014 по 07.02.2016.

Щодо періоду з 08.02.2016 по 24.02.2022 суд встановив, що позивач працювала на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога.

В оскаржених рішеннях відповідачі відмовляють у зарахуванні вказаного періоду до пільгового стажу позивача з тих підстав, що робота на посаді завідувача рентгенівським кабінетом не передбачена Списком №1.

Суд з цього приводу зазначає, що Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 передбачав право на пільгове забезпечення лікарям-рентгенологам, а також лікарям, які зайняті у відділеннях інтервенційної радіології.

Згідно зі Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, право на пільгове забезпечення передбачене для лікарів-рентгенологів, а також лікарів, зайнятих у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (далі - Порядок №383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Таким чином, судом встановив, що посада "лікар-рентгенолог" віднесена до Списку №1.

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до додатку №2 до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 №33 (який був чинним до 02.09.2016) передбачено, що посади лікарів-рентгенологів встановлюються за наявності відповідного обладнання і апаратури із розрахунку 1 посада на 200 ліжок (пункт 9).

Посада завідуючого лабораторією, рентгенівським, фізіотерапевтичним відділенням встановлюється у випадках, якщо в лікарні встановлено не менше 1 посади лікаря відповідної спеціальності. Кожна із посад завідуючих вводиться замість 1 посади лікаря (пункт 21).

Згідно з вказаним наказом денні норми навантаження лікаря-рентгенолога залежать від тривалості робочого дня, виходячи із затвердженої тривалості робочого тижня (30 годин).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №340 від 28.11.1997 передбачено, що кабінет рентгенодіагностики очолює лікар-рентгенолог.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №385 від 28.10.2002 (пункт 1 розділу 2) передбачена посада лікаря-спеціаліста «Завідувач» за лікарською спеціальністю за профілем структурного підрозділу, а пунктом 97 посада лікаря-рентгенолога за спеціальністю рентгенологія.

З наведених положень вбачається, що в закладі охорони здоров`я може бути введена посада завідуючого рентген-кабінетом з виконанням обов`язків лікаря-рентгенолога.

Згідно з посадовою інструкцією завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» - лікаря, затвердженою 01.11.2017 начальником державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області», до посадових обов`язків такого, зокрема, відноситься: здійснення інтервенційних лікувально-діагностичних втручань під контролем рентгеноскопії (п.2.3), забезпечення своєчасного та якісного рентгенологічного обстеження обслуговуваному контингенту (п.2.5).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження пенсії від 14.06.2022 №33/25-1635 позивач працювала повний робочий день у період з 08.02.2016 по 24.02.2022 у лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога та виконувала роботи на рентгенологічному апараті. За посадою: завідувач рентгенівського кабінету, лікар-рентгенолог.

Зайнятість у спірний період у шкідливих умовах праці підтверджується також довідкою від 09.09.2022 №593/-1-09 інформаційної системи ІДАІС-ПК про дози опромінення персоналу за 2014-2021 роки, виданої Центральною лабораторією радіаційної безпеки та дозиметрії медичного опромінення Державної установи "Інститут медичної радіології та онкології ім. С.П. Григор`єва Національної академії медичних наук України".

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ та Порядку №442 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

За результатами атестації робочого місця позивача спеціалістами ТОВ «ЕКО» 17.11.2020 встановлено, що завідувач рентгенівського кабінету особисто проводить кваліфіковані спеціальні обстеження хворих із застосуванням різноманітних методик, проводить рентгенографію, спеціальні та складні рентгенологічні дослідження. Умови праці, в яких працює завідувач рентгенологічного кабінету лікарні державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області», відносяться до особливо шкідливих.

Відповідно до НРБУ 97/д200 наказу державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» завідувач рентген-кабінету віднесений до категорії «А» осіб, які опромінюються та підлягають щорічному проходженню медичної диспансерної комісії.

З урахуванням встановлених обставин суд висновує, що під час виконання роботи на посаді завідуючого рентгенівського кабінету лікарні, лікаря-рентгенолога у період з 08.02.2016 по 24.02.2022 позивач виконувала функціональні обов`язки лікаря-рентгенолога, що підтверджено наявними у справі доказами, а тому стаж за вказаний період відповідає ознакам пільгового стажу за Списком №1.

Суд відхиляє доводи відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладені у рішенні від 19.08.2022 №53, про відсутність доказів роботи позивача в особливо шкідливих умовах повний робочий день, у зв`язку з її роботою за сумісництвом у Донецькому національному медичному університеті (в період з 25.09.2017 по 30.06.2018).

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження пенсії від 14.06.2022 №33/25-1635 позивач працювала у період з 08.02.2016 по 24.02.2022 у лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» повний робочий день.

Відповідно до довідки Донецького національного медичного університету від 02.10.2017 №33М позивач з 25.09.2017 працювала за сумнісництвом на 0,25 ставки на посаді асистента кафедри онкології і радіології.

Таким чином, позивач в позаробочий час за основним місцем праці (лікарня (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області») займалась науково-педагогічної діяльністю в Донецькому національному медичному університеті.

На переконання суду, вказане підтверджує не лише зайнятість позивача на особливо шкідливих роботах впродовж повного робочого дня за основним місцем праці (лікарня (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області»), а й додаткову зайнятість за цей же період у Донецькому національному медичному університеті.

З урахування викладеного суд висновує про наявність у позивача пільгового стажу понад 7 років і 6 місяців, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, враховуючи те, що права позивача порушені не бездіяльністю відповідачів, а їхніми рішеннями, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів необхідно відмовити повністю.

Таким чином, суд констатує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 20.07.2022 №53 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.08.2022 №53 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийняті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до частини 1 статті 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Суд встановив, що із заявою про призначення пенсії позивач вперше звернулася 11.07.2022, а тому має право на призначення пенсії з 11.07.2022 (а не з 11.08.2022 як зазначено у позовній заяві).

Також суд враховує, що між сторонами відсутній спір щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 27.07.2009 по 30.08.2014 на посаді лікаря-рентгенолога у комунальній установі «Лікувально-профілактичний заклад центральна міська клінічна лікарня №24 м.Донецька» без урахування періоду декретної відпустки та період роботи з 28.04.2022 по 11.08.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікаря-рентгенолога у державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області». Відтак, з огляду на відсутність спору між сторонами у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити повністю.

Таким чином, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 18.08.2014 по 07.02.2016 на посаді лікаря-рентгенолога у комунальному закладі Маріупольська міська лікарня №2 (перейменована на комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя»); з 08.02.2016 по 24.02.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога та призначити позивачу з 11.07.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

V. Судові витрати

Відповідно до положень статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2977,20грн (по 992,40 грн з кожного з відповідачів).

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 20.07.2022 №53 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.08.2022 №53 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 18.08.2014 по 07.02.2016 на посаді лікаря-рентгенолога у Комунальному закладі Маріупольська міська лікарня №2 (перейменована на Комунальне некомерційне підприємство «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя»); з 08.02.2016 по 24.02.2022 на посаді завідувача рентгенівського кабінету лікарні (з поліклінікою) м.Маріуполь державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» лікаря-рентгенолога та призначити ОСОБА_1 з 11.07.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , місцезнаходження: 40030, м.Суми, вул.Пушкіна, 1, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , місцезнаходження: 65107, м.Одеса, вул.Канатна, 18, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик