Справа № 569/19895/21
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчука О.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Якубця М.К.,

представника відповідача Івашинюти І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Іванчука Олександра Леонідовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Іванчука Олександра Леонідовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, винесену Інспектором взводу № 2 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Іванчуком Олександром Леонідовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 07 вересня 2021 року постановою серії ДП18 № 859686 від 07.09.2021 року його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 400,00 грн.

Згідно постанови, 07.09.2021 року о 15 год. 07 хв., позивач керував автомобілем SKODA SUPER B номерний знак НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Кн. Романа, 12 не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, а також керував транспортним засобом будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2021 року по справі № 569/11717/21 на 1 (один) рік, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного законодавства і підлягає скасуванню. Також позивач вказує, що під час винесення постанови не було дотримано вимоги ст.ст. 245, 216, 280 КУпАП України, відповідно до яких завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

31.05.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником ДПП О.Гервазюк подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та його представник адвокат Якубець М.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. Крім того, представник адвокат Якубець М.К. вказав, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки даного автомобіля, визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а тому поведінка поліцейських була неправомірною.

Представник відповідача 1- Інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Іванчука О.Л. та відповідача 2 Департаменту патрульної поліції - Івашинюта І.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 859686 від 07.09.2021 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SKODA SUPER B номерний знак НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Кн. Романа, 12 не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, а також керував транспортним засобом будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2021 року по справі № 569/11717/21 на 1 (один) рік, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно постанови серії ДП 18 № 859686 від 07.09.2021 року, винесеної інспектором взводу № 2 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Іванчуком Олександром Леонідовичем накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400,00 грн.

Частиною 1 та частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та, відповідно, в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян : за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Стягнення за вказаними вище нормами КУпАП можуть бути застосовані у разі порушення водієм п. 2.1 Правил дорожнього руху України, згідно із яким - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, які повинен пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського (п. 2.4.а Правил).

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що д0о основних повноважень поліції відносяться, в тому числі: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 4 ст. 126 КУпАП не визнав, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, наданого представником відповідача.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З оглянутого судом відеоматеріалу з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що позивач керував транспортним засобом SKODA SUPER B номерний знак НОМЕР_1 та під час його зупинки працівниками поліції останній пересів з водійського місця на пасажирське, удаючи вказану обставину за стоянку автомобіля та видаючи себе за пасажира.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що нібито відповідачем при здійсненні процедури притягнення його до відповідальності були допущені порушення закону, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 859686 від 07 вересня 2021 року.

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог і тому підстави для задоволення позову відсутні.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України довів правомірність своїх дій, діяв на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведені вище обставини та досліджені докази, суд вважає що вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, оскільки є необґрунтованими, через що рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Рівненській області ДПП Іванчука Олександра Леонідовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2022 року.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.