Справа № 320/9048/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Київ № 320/9048/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Комунального підприємства "Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради" про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до Комунального підприємства "Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради" про стягнення заборгованості у розмірі 3 138 275,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем наявний борг із сплати податків та штрафних санкцій, а податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, а тому звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.09.2021 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого проти заявлених позовних вимог заперечив та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

04.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якої позивач з доводами відповідача не погоджується та просить суд адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Комунальне підприємство "Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради" є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 03562810 відомостями, адреса місця знаходження Україна, 07541, Київська обл., м. Березань, вул. Шевченків Шлях, буд. 129.

Податковий борг з податку на додану вартість (основний платіж) виник на підставі:

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (травень 2018) від 18.06.2018 на суму 56 977,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (червень 2018) від 20.07.2018 на суму 50 187,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (липень 2018) від 15.08.2018 на суму 55 086,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (серпень 2018) від 19.09.2018 на суму 60 190,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (вересень 2018) від 16.10.2018 на суму 56 369,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (жовтень 2018) від 20.11.2018 на суму 59 627,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (листопад 2018) від 18.12.2018 на суму 52 509,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (грудень 2018) від 16.01.2019 на суму 60 593,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (січень 2019) від 16.02.2019 на суму 52 706,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (лютий 2019) від 17.03.2019 на суму 56 018,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (березень 2019) від 16.04.2019 на суму 56 942,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (квітень 2019) від 17.05.2019 на суму 78 253,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (травень 2019) від 18.06.2019 на суму 80 592,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (червень 2019) від 17.07.2019 на суму 69 811,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (липень 2019) від 16.08.2019 на суму 88 957,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (серпень 2019) від 17.09.2019 на суму 77 629,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (вересень 2019) від 16.10.2019 на суму 82 090,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (жовтень 2019) від 20.11.2019 на суму 83 193,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (листопад 2019) від 18.12.2019 на суму 81 081,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (грудень 2019) від 17.01.2020 на суму 88 636,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (січень 2020) від 16.02.2020 на суму 75 857,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (лютий 2020) від 16.03.2020 на суму 76 623,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (березень 2020) від 13.04.2020 на суму 77 684,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (квітень 2020) від 18.05.2020 на суму 78 861,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (травень 2020) від 18.06.2020 на суму 84 557,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (червень 2020) від 17.07.2020 на суму 83 042,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (липень 2020) від 16.08.2020 на суму 85 817,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (серпень 2020) від 17.09.2020 на суму 80 355,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (вересень 2020) від 19.10.2020 на суму 94 225,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (жовтень 2020) від 18.11.2020 на суму 84 899,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (листопад 2020) від 16.12.2020 на суму 91 734,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (грудень 2020) від 18.01.2021 на суму 94 580,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (січень 2021) від 16.02.2021 на суму 77 061,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (лютий 2021) від 19.03.2021 на суму 86 113,00 грн;

уточнюючої податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (лютий 2021) за 01.02.2021 на суму 14,00 грн;

податкової декларації, поданої в електронному вигляді № (березень 2021) від 16.04.2021 на суму 108 459,00 грн.

Загальна сума боргу по податку на додану вартість (основний платіж) становить - 2 627 327,00 грн.

Також позивачем нараховано штрафні санкції відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідно до:

податкове повідомлення рішення № від 03.12.2018 на суму 8 080,38 грн (вручено 07.12.2018 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення рішення № від 01.08.2019 на суму 6 480,21 грн (вручено 16.08.2019 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення рішення № від 15.03.2019 на суму 17 031,55 грн (направлено відповідачу 18.03.2019 листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення - рішення № 060945105 від 14.06.2019 на суму 6 902,99 грн (направлено відповідачу 19.06.2019 листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення рішення № від 20.12.2019 на суму 18 568,40 грн (вручено 28.12.2019 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення рішення № від 06.04.2020 на суму 12 985,59 грн (вручено 21.04.2020 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення рішення № від 14.05.2020 на суму 5 272,68 грн (вручено 19.05.2020 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення - рішення № від 19.06.2020 на суму 6 296,39 гри (вручено 26.06.2020 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення);

податкове повідомлення - рішення № від 06.08.2020 на суму 8 316,25 грн (вручено 12.08.2020 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).

Загальний борг по штрафним санкціям становить - 89 934,44 грн.

Крім того відповідачу донараховано пеню відповідно до ст. 129 ПК України на загальну суму 421 014,28 грн.

Відтак, загальна сума боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить - 3 138 275,72 грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення було направлено та вручено 08.10.2020 відповідачу рекомендованим листом.

Також податковим органом направлено податкові вимоги від 05.10.2001 № 1/10 на суму 932,12 грн та від 16.11.2001 № 2/79 на суму 132,16 грн.

Зазначені вимоги вручені відповідачу, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відтак згідно із розрахунком податкового боргу за відповідачем станом на 30.05.2021, наявна податкова заборгованість в межах позовних вимог у розмірі 3 138 275,72 грн.

Позивач зазначаючи, що податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, а тому звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Норма п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачає, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 41.2 ст. 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З матеріалів справи встановлюється, що позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення, якими визначено суму податкового боргу.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів оскарження податкових повідомлень - рішень, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість у сумі 3 138 275,72 грн є узгодженою.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Як убачається з матеріалів справи, контролюючим органом було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу яка відповідно до положень п. 58.3 ст. 58 та п. 42.2 ст. 42 ПК України вважається врученою відповідачу належним чином.

Доказів оскарження податкової вимоги відповідачем не надано.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд критично оцінює посилання відповідача про часткове погашення податкового боргу за рішеннями Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі 810/3162/16 та від 13.12.2018 у справі 320/5285/18, оскільки відповідачем самостійно нараховано податковий борг в частині подання податкових декларації з червня 2018 року, а в частині боргу нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень, то дані ППР не буди предметом розгляду вищезазначених справ, а також не були оскаржені у порядку передбаченому чинним законодавством, а отже сума боргу в цій частині є також є узгодженою.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про сплату заявленого боргу або спростували його існування, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради" () кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 3 138 275,72 грн (три мільйон сто тридцять вісім тисяч двісті сімдесят п`ять гривень 72 коп.) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.