Справа № 420/27049/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 листопада 2022 р. м. ОдесаСправа № 420/27049/21

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Аргіровій М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року прийнятою за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2021р. «Про закриття дисциплінарної справи», яким закрито дисциплінарну справу (провадження №364/20) за скаргою ОСОБА_2 проти адвоката Ягунова Д.В.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року в задоволені позову відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року залишено без змін.

04.10.2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, в якій просить роз`яснити судове рішення, з питань, відповіді на які, не зважаючи на неодноразово заявлені усні та письмові клопотання, суд так і не надав.

Вказує, що суд апеляційної інстанції не надав відповіді на конкретні питання, а саме:

Чи була КДКА Одеської області (надалі по тексту - КДКА) «судом» за змістом (у розумінні) статті 6 Конвенції про захист прав людини при розгляді скарги ОСОБА_3 проти мене?

Чи поширювалися на мене як на адвоката при розгляді у КДКА дисциплінарної скарги ОСОБА_4 проти мене права та гарантії, встановлені статтею 6 Конвенції про захист прав людини?

Чи поширювалися на мене як на позивача при розгляді у суді моєї позовної заяви щодо скарги ОСОБА_4 права та гарантії, встановлені статтею 6 Конвенції про захист прав людини?

Якщо КДКА була «судом» за змістом (у розумінні) статті 6 Конвенції про захист прав людини, то чи мала право КДКА повторно розглядати одну й ту ж саму дисциплінарну скаргу ОСОБА_4 по cyтi, якщо перше рішення за такою дисциплінарною скаргою було скасоване судом?

Якщо КДКА не була «судом» за змістом (у розумінні) статті 6 Конвенції про захист прав людини, то чи мала право КДКА повторно розглядати одну й ту ж саму дисциплінарну скаргу ОСОБА_4 по cyтi, якщо перше рішення за такою дисциплінарною скаргою було скасоване судом?

В якій частині судового рішення (постанови від 13.09.2022) судом була надана правова оцінка встановленому юридичному факту, що, відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021, член КДКА ОСОБА_5 при розгляді скарги ОСОБА_4 діяла у стані явного конфлікту iнтepеciв ?

Якщо у постанові від 13.09.2022 судом не надавалася правова оцінка встановленому юридичному факту, що, відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від13.07.2021, член КДКА ОСОБА_5 при розгляді скарги ОСОБА_4 діяла у стані явного конфлікту iнтepeciв, то з яких підстав та міркувань суд самоухилився від надання правової оцінки вказаному фактові?

Чи відноситься аргумент позивача про встановлений судом факт конфлікту iнтepeciв у діях члена КДКА ОСОБА_5 до «несуттєвих», як на думку суду, аргументів позивача?

Чи мав місце повторний розгляд у КДКА скарги ОСОБА_4 проти мене (рішення КДКА від 15.12.2020, рішення КДКА від 30.11.2021)?

Чи розглядала КДКА скаргу ОСОБА_4 проти мене повторно (рішення КДКА від 15.12.2020, рішення КДКА від 30.11.2021)?

З яких причин та підстав суд не розглянув клопотання про постановлення окремої ухвали за фактом підроблення документів?

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, дослідивши обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Колегія суддів зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Імперативними приписами ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновками Верхового Суду, які зроблені під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у справі № 823/361/18, виходячи із системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його неналежного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення. При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Таким чином, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, а в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

При цьому, колегія суддів враховує, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню та яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №810/2063/17.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Як вже зазначалося, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснюючи рішення, суд не вносить зміни в існуюче рішення.

Водночас, вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а з її змісту слідує, що такі критерії має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів наголошує, що до суду надійшла заява про роз`яснення судового рішення, при цьому в заяві відсутні посилення на труднощі, неясність та непорозуміння та не зазначено в чому полягає незрозумілість рішення. Заявник фактично просить не роз`яснити рішення суду з підстав його незрозумілості, а вказує, що на його думку суд апеляційної інстанції не надав оцінки всім його доводам та не надав відповідей на певні питання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений ст.254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Також колегія суддів при розгляді заяви ОСОБА_1 враховує позицію Верховного Суду у справі № 9901/663/18, який під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення врахував, що мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з судовим рішенням і поставлені у такому аспекті питання, на які він хоче отримати роз`яснення у порядку ст. 254 КАС України, та вимагають від суду додаткового обґрунтування вже постановленої ухвали є недопустимим.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що в мотивувальній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2022 року наведено правові норми, якими керувався суд при ухваленні цієї постанови, та чіткі мотиви, з яких суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог. Резолютивна частина постанови також не містить положень, які є незрозумілими.

Отже, як мотивувальна, так і резолютивна частини постанови суду апеляційної інстанції є чіткими та повністю зрозумілими, що унеможливлює неоднакове тлумачення висновків суду та не може стати причиною ускладнення чи неможливості виконання судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів ураховує висновки Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), викладені, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58), відповідно до яких принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Водночас, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (пункт 29).

Надаючи оцінку доводам заявника, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи викладене вище, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року та, у зв`язку з цим, про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 254, 310, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст постанови складено та підписано 28 листопада 2022 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова