Справа № 260/4112/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 260/4112/21 пров. № ЗВ/857/30/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 260/4114/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі № 260/4112/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправними дії голови комісії з ліквідації начальника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області І. Завальнюк щодо винесення наказ № 64 від 25.01.2021 про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 . Скасовано наказ № 64 голови комісії з ліквідації начальника ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області І.Завальнюк від 25.01.2021 про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, з врахуванням висновку суду. В задоволенні решти позову відмовлено.

Згодом на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 260/4112/21.

Заява обґрунтована тим, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 260/4112/21 фактично відповідачем не виконана.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відтак, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Як слідує з матеріалів справи, що 10.05.2022 позивач звернувся із письмовою заявою до керівника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області С. Бокша про вжиття нею заходів на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2022 у справі № 260/4112/21.

31.05.2022 ОСОБА_1 отримав поштову кореспонденцію № 195, відправник Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області в якому містилось: Лист № М-6/5-90/6-22 від 26.05.2022 за підписом начальника С. Бокша; Копія наказу № 1- СГ від 25.05.2022 про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 . Як підставу відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою вказано, зокрема законодавчі зміни, які відбулися відносно нещодавно, а також - «землі перебувають у користуванні на умовах оренди Корпорацією з питань садівництва виноградарства виноробної та консервної продукції «Садвинпром».

Враховуючи наведене вище, 08.06.2022 позивачем подано скаргу в.о. голові Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_2 .

19.07.2022 ОСОБА_1 отримав електронного листа № М-873/1-0.13-1661/6-22 від 11.07.2022 за підписом в.о. голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру С. Завадський, з якого вбачається правомірність дій ОСОБА_3 щодо невиконання нею постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2022.

21.07.2022, позивачем, як керівнику вищої ланки - Міністру аграрної політки та продовольства України М.Т. Сольському направлено скаргу.

09.08.2022 ОСОБА_1 отримано листа Міністра аграрної політки та продовольства України М. Сольського вих. № 21-1210-/13230 від 09.08.2022, яким зокрема: зобов язано начальника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області виконати рішення суду шляхом видачі наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

29.08.2022 від уповноваженої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Мельником Я.Ю. отримано на електронну адресу наступні документи:

лист вих. № М-6/8-134/6-22 від 29.08.2022 за підписом начальника С. Бокша;

лист вих. № М-6/7-135/6-22 від 29.08.2022 за підписом начальника С.Бокша.

Як встановлено судом, що зміст вказаних листів/відмов зводиться до того, що наявні законодавчі зміни, перебування земельної ділянки на яку претендую ОСОБА_1 в оренді Корпорація з питань садівництва, виноградарства, виноробної та консервної промисловості «Закарпатсадвинпром» та чинність Договору оренди землі від 29.04.2004 (який не скасований).

Відтак колегією суддів встановлено, що на виконання рішення суду відповідачем вчинялися дії та приймалися рішення.

Разом з цим, незгода із такими діями та прийнятими рішеннями, на переконання суду, не позбавляє заявника звернутися до суду з відповідними позовними вимогами.

Тобто позивачем фактично оскаржуються дії та рішення суб`єкта владних повноважень прийнятого на виконання судового рішення.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі його визнання судом порушеним.

З огляду на зазначене вище колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.202 у справі № 260/4114/21.

Керуючись статтями 229, 243, 310, 321, 325, 328, 329, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року у справі № 260/4114/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року