Справа № 460/14933/22
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2022 року м. Рівне №460/14933/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо непризначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання призначити та виплачувати з 23.09.2021 вказану пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (3 категорія) та постійно проживає в населеному пункті, що належить до зони гарантованого добровільного відселення та має стаж більше 30 років, а отже, на думку позивача, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, однак листом від 12.08.2020 відповідач відмовив їй у такому призначенні пенсії. Вважає відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною та необґрунтованою, оскільки факт проживання та роботи у зоні радіоактивного забруднення підтверджується належними документами. З таких підстав, просила позов задовольнити.

Ухвалою від 09.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому відповідач 1 позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень вказав, що враховуючи надані позивачем документи, позивач не має права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на умовах ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначив, що згідно з долученими позивачем до заяви доказами підтверджено період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення лише 4 роки 3 місяці, що недостатньо для призначення пенсії на підставі його заяви. Вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 13.10.2022 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькі області, а розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач 2 подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень зазначив, що оскільки факт проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становив 4 роки 3 місяці 26 днів, то права на призначення пенсії за віком у позивача не виникло, а тому відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Таке право у позивача виникне з 23.09.2024. З огляду на наведене, вважає, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого 30.08.2021.

21.10.2021 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 29.10.2021 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило позивача про прийняте за результатами розгляду його заяви рішення №01 від 27.10.2021 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року за наявності страхового стажу не менше 28 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 цього Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною третьою цієї статті прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Маневицької селищної ради К-Каширського (Маневицького) району Волинської області №154 від 06.08.2021 ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований і проживав в с.Нові Підцаревичі Маневицького району Волинської області з 22.09.1966 по 22.11.1984, 26.10.1986 по 30.11.1989, 17.07.2017 по 05.10.2017. Також відповідно до довідки Вараської міської ради №640 від 12.10.2021 ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в с.Стара Рафалівка з 01.12.1989 по 28.11.1990.

В силу положень Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с.Стара Рафалівка Володимирецького району, в с.Нові Підцаревичі Маневицького (Підцаревичі) належить до зони гарантованого добровільного відселення.

Суд наголошує, що документами, які підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (ч.3 ст.65 Закону).

Відповідно до ст.15 Закону №796-ХІІ довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 21.11.2006 у справі №21-1048во06 та від 04.09.2015 у справі №690/23/15 та підтверджена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17, від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17 та від 20.02.2018 у справі №599/564/17.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, в період з 22.11.1984 по 27.09.1986 позивач проходив строкову службу в армії, а отже права на початкову величину зниження пенсійного віку не набув, оскільки не проживав або не постійно працював у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року.

Наявні в матеріалах справи документи дають підстави для висновку, що позивач з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року проживав та відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки 3 місяці 26 днів (в період з 26.10.1986 по 30.11.1989, 17.07.2017 по 05.10.2017, 01.12.1989 по 28.11.1990), що є підставою для зменшення пенсійного віку позивачу, передбаченого положеннями статті 55 Закону №796-ХІІ, на 2 роки.

Поряд з цим, як встановлено судом, вік позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком становив лише 55 років.

Таким чином, позивач, звертаючись з заявою до ГУ ПФУ в Рівненській області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, не досягнув необхідного для такого призначення віку, а отже не набув права на призначення пенсії за віком.

Водночас, суд зауважує, що факт проживання позивача з 25.12.1990 по 05.02.2002, 12.03.2002 по 13.07.2017, 02.11.2017 по даний час в м.Вараш, підтверджений довідками про реєстрацію місця проживання №2024-03 та № 2024-03 від 29.09.2021, суд оцінює критично та до уваги не бере, позаяк м.Вараш віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Відтак, посилання позивача на те, що він прожив в сукупності в зоні посиленого радіологічного контролю та в зоні гарантованого добровільного відселення понад 20 років, а тому має право на отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно Закону №796-ХІІ, є безпідставним, оскільки в силу вимог положень примітки до ч.2 ст.55 55 Закону №796-ХІІ пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №556/1172/17

З огляду на наведене, відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на підставі його заяви від 21.10.2021, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що дії відповідача у спірних правовідносинах вчинені в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких вона просила в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30 листопада 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор