Справа № 813/1830/17
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1830/17
провадження № Н/380/20/20
У Х В А Л А

24 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Крутько О.В.,

судді Мартинюка В.Я.,

судді Сакалоша В.М.,

за участі секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,

розглянувши матеріали заяви представника заявника про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №813/1830/17

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області,

Державної судової адміністрації України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державної казначейської служби України

про визнання неправомірною відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №813/1830/17 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Державної казначейської служби України про визнання неправомірною відмови, зобов`язання вчинити дії, у якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у справі №813/1830/17 та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №813/18630/17. Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(ІІ)2020 у справі №3-311/2018(4182/18, 4632/19, 5755/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VІІ, та як наслідок відновлено статтю 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ. З огляду на рішення Конституційного Суду України заявник вважає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №813/1830/17 має бути переглянуте за виключними обставинами.

Ухвалою від 17 серпня 2020 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019, ухвалено розгляд заяви проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Територіальне управління Державної судової адміністрації у Львівській області подало відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за виключними обставинами, у якому зазначено, що на момент прийняття рішення ВР України про звільнення позивача в Законі України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачалась виплата вихідної допомоги судді, який вийшов у відставку. Рішенням Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р(ІІ)/2020 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Просить залишити без задоволення заяву позивача, а рішення від 25.11.2019 у справі № 813/1830/17 без змін.

Ухвалою від 10.12.2020 зупинено провадження за виключними обставинами у справі № 813/1830/17 до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі № 808/1628/18.

Ухвалою від 18.11.2022 поновлено провадження у адміністративній справі № 813/1830/17, призначено судове засідання на 24.11.2022.

Представник заявника та представник відповідача подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 КАС України, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 368 КАС України заяву розглянуто у порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви про перегляд судового рішення у цій справі за виключними обставинами суд виходив із наступного.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини першої якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною першою статті 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI в редакції від 19.03.2014 було встановлено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності з 01.04.2014, у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" статтю 136 виключено.

Статтею 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIIІ, який набув чинності з 30 вересня 2016 року, відновлено право судді на отримання вихідної допомоги у зв`язку з відставкою в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Отже, судді, щодо яких в період з 01.04.2014 по 30.09.2016 було прийнято рішення Верховною Радою України про звільнення з посади у відставку, не мали права на отримання вихідної допомоги при звільненні.

15.04.2020 Конституційний Суд України прийняв рішення № 2-р (ІІ)/2020 у справі №3-311/2018, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII, яким із Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції до внесення змін Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII виключено статтю 136, частиною першою якої передбачалось право судді, який вийшов у відставку, на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким виключено статтю 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", втратили чинність з 15.04.2020.

Отже, наявність рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 № 2-р (ІІ)/2020 у справі № 3-311/2018 (4182/18, 4632/19, 5755/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору. При цьому, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення від 25.11.2019 суд керувався чинними правовими нормами, які регулювали спірні правовідносини та підлягали застосуванню.

Крім того, пункт 1 частини 5 статті 361 КАС України передбачає, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. Словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення». Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством

Суд зазначає, що у даному випадку рішення не може вважатись невиконаним у розумінні положень приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає будь-якого виконання.

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 року в справі № 808/2492/18, від 19 листопада 2018 року у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), від 12 листопада 2020 року у справі № 805/550/16-а, а також постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 813/1830/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державної казначейської служби України про визнання неправомірною відмови, зобов`язання вчинити дії - відмовлено повністю.

Таким чином, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 15.04.2020 року у справі №2-р(11)2020 не є підставою для перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у цій справі за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі №813/1830/17 за виключними обставинами.

Керуючись ст.ст. 248, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 813/1830/17 та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно з частиною другою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Повний текст ухвали складено 28.11.2022.

Головуюча суддя Крутько О.В.

Суддя Мартинюк В.Я.

Суддя Сакалош В.М.