Справа № 500/3561/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3561/22

24 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Костової Н.З.,

представника відповідача Васильчук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт-Т» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт-Т» (далі Товариство, ТОВ «Укрпродукт-Т», позивач) звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2022/000029/2 від 18.08.2022.

Позов обґрунтовано тим, що у серпні 2022 року з метою митного оформлення ввезеного на митну територію України товару солі рекристалізованої таблетованої у мішках, Товариство подало електронну митну декларацію (далі - МД) № UA403020/2022/016168 від 17.08.2022 з заявленою митною вартістю за ціною договору, яка визначена на рівні 5062,50 євро, що еквівалентно 187479,5625 грн. Проте митний орган прийняв спірне рішення №UA403020/2022/000029/2 від 18.08.2022, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом визначення вартості згідно зі статтею 64 Митного кодексу України (далі - МК України) до суми 8721,00 євро (0,3876 євро/кг), аргументуючи наступним: декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, про що підтверджено доданими до митної декларації листом про помилку (лист про помилку від відправника від 02.08.2022), в гр. №8 декларації митної вартості вказано джерело інформації «Сайт експортера», відомості з сайту експортера не надавались; до МД подано два різні рахунки-фактури №RNS1 Nr. 742 від 03.08.2022, №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022, один з яких не стосується даної партії товарів, а також подано два документи, що підтверджують вартість перевезення №б/н від 12.08.2022, №б/н від 10.08.2022, один з яких не стосується даної партії товарів. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою.

Товариство з такими рішеннями не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які давали можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Документи не містили розбіжностей щодо вартості товару та вказували, що їх дані піддаються обчисленню, а митний орган не встановив обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Посилання в оскаржуваному рішенні на те, що декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, про що підтверджено доданим до митної декларації листом про помилку (лист про помилку від відправника від 02.08.2022) є безпідставним, адже такий лист декларантом не подавався взагалі.

Безпідставними вказує позивач посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що до МД подано два різні рахунки-фактури №RNS1 Nr. 742 від 03.08.2022 та №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022, один із яких не стосується даної партії товарів, а також два документи, що підтверджують вартість перевезення №б/н від 12.08.2022 та №б/н від 10.08.2022, адже рахунок №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022 та документ про вартість перевезення №б/н від 12.08.2022 р. до МД №UA403030/2022/016168 не додавались, на що вказує відсутність таких у гр.44 МД з переліком поданих документів.

Позивач вказує, що у відповідача були всі документи, які підтверджували можливість визначити митну вартість товару за ціною договору. Визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи суддею одноособово, призначено судове засідання на 08.11.2022.

27.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги заперечує (а.с.50-59). В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що 18.08.2022 уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення МД, у якій до митного оформлення заявлено товар сіль рекристалізована таблетована. До митного оформлення подано ряд документів. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор») було згенеровано форми митного контролю 105-2, 106-2, 107-3,108-3, 117-2. Також АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур із зазначенням про можливе заниження митної вартості товарів.

Митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами якої виявлено розбіжності у поданих документах, зокрема, в гр. №8 декларації митної вартості вказано джерело інформації, що використовувалось для визначення митної вартості «Сайт експортера», проте, до митного оформлення декларантом не надано відомості з сайту експортера, які використовувались при визначенні митної вартості. До МД № UA403030/2022/016168 від 17.08.2022 декларантом подано рахунки-фактури (інвойс) № RNS1 Nr.742 від 03.08.2022 та № RNS1 Nr.749 від 11.08.2022, однак рахунок-фактура (інвойс) № RNS1 Nr.749 від 11.08.2022 не стосується даної партії товарів. До МД № UA403030/2022/016168 від 17.08.2022 декларантом надано документи, що підтверджують вартість перевезення, зокрема, довідки № б/н від 12.08.2022 та № б/н від 10.08.2022, але довідка № б/н від 10.08.2022 не стосується даної партії товарів. Митний орган вважав, що у сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Додатково поданих документів уповноваженою особою декларанта було недостатньо для підтвердження визначеної митної вартості за ціною договору. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки вартість подібних товарів є значно вищою. В оскаржуваному рішенні (у гр.33) зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної, а також причини застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 12.07.2022 №UA209140/2022/065839 на рівні 0,3876 євро/кг.

Представник відповідача вказує, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Додатково учасниками справи подано додаткові докази на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, а позивачем подано переклад документів, які були подані до суду іноземною мовою.

У судових засіданнях, що відбувалися у цій справі, представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові. Зауважила, що в будь-якому випадку, у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів через те, що подані декларантом позивача документи одночасно з МД були достатніми для перевірки правильності визначення митної декларації у конкретному випадку, будь-яких розбіжностей документи не містили, а рахунок-фактура (інвойс) № RNS1 Nr.749 від 11.08.2022 стосувався зовсім іншого товару, по іншій партії, та можливо помилково був долучений серед усіх необхідних документів, а також подані документи не містили ознак підробки та містили усі відомості, що підтверджували складові митної вартості товару. Митний орган не встановив обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 08.11.2022 оголошувалася перерва до 24.11.2022 у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у сторін.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

10.06.2022 між ТОВ «Укрпродукт-Т» та Компанією RENAISSANCE STAR SRL (Румунія) укладено договір №73, згідно з яким продавець зобов`язується продати і передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари, відповідно до специфікацій/інвойсів, узгоджених сторонами. Асортимент, кількість, вартість, вага нетто/брутто та інші умови кожної поставки узгоджуються сторонами попередньо в інвойсах на кожну окрему поставку.

На виконання цього зовнішньоекономічного договору, згідно з інвойсом (рахунком-фактурою) від 03.08.2022 № RNS1 Nr.742 та міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №091152 від 10.08.2022, позивачем ввезено на митну територію України товар - сіль рекристалізовану таблетовану у мішках по 25 кг, загальною вагою нетто - 22,50 тонн.

17.08.2022 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 було подано до митного оформлення МД типу ІМ40ДЕ № UA403030/2022/016168, у гр. 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «Сіль рекристалізована таблетована. Сіль рекристалізована таблетована мішок 25 кг. Vacuum salt tablet 25 kg PE bag. Загальною вагою нетто - 22,50 т. Дата виготовлення: 03.2022; Показники згідно сертифікату якості: NaCI -99,9 %>, Хлорид кальцію - 0,0006 %>, Хлорид магнезії - 0,009 %. Розфасована у мішки -900 шт. по 25 кг. Запакованих в Біг Бегах - 18 шт. Номер партії - 2/2022. Виробник: MUTLUCAN TUZ. Торговельна марка: RENAISSANCE STAR. Країна виробництва: TR.».

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

сертифікат якості № б/н від 03.08.2022;

пакувальний лист № СЕ5812СР/СЕ55454ХТ від 10.08.2022;

рахунок-фактура (інвойс) № RNS1 Nr.742 від 03.08.2022;

автотранспортна накладна - CMR № 091152 від 10.08.2022;

банківський платіжний документ SWIFT МТ103 від 05.08.2022;

документ, що підтверджує вартість перевезення - довідка № б/н від 12.08.2022;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 73 від 10.06.2022;

договір про надання послуг митного брокера № 010722 від 01.07.2022;

договір (контракт) про перевезення № б/н від 27.06.2022;

договір (контракт) про перевезення № б/н від 29.06.2022;

інші некласифіковані документи - лист про виробника № 140 від 05.07.2022.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками (АСАУР) відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, АСМО «Інспектор» було згенеровано форми митного контролю « 101-1 Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів»; « 103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби»; « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; « 107-3 Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД»; « 108-3 Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД»; « 117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Також АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: «Товар(и) №1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. Учасник ЗЕД ТОВ «Укрпродукт-Т» (гр. 9 МД, ) недавно взятий на облік. Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на навантаження, розвантаження, оброблення. Сума таких витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на страхування. Частка таких витрат нижча порівняно з мінімальними витратами по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Товар № 1. СЗЕД 37802448 вперше здійснює митне оформлення даного товару. Необхідно перевірити класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД та здійснити контроль правильності визначення митної вартості товару».

Тернопільською митницею 17.08.2022 було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: «Прошу надати оригінали товаросупровідних документів згідно вимог пункту 2 статті 264 МК України. Прошу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 3 статті 53 МК України, а саме: експортні декларації відправника, платіжні, банківські документи про оплату даного товару та рахунки на транспортні витрати. Відповідно до частини другої статті 53 МК України надати документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів відповідно до частини третьої статті 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: прайс-листи».

18.08.2022 уповноваженій особі декларанта митницею електронним повідомленням було направлено ще одну вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: «Прошу надати джерело інформації, зазначене в графі № 8 декларації митної вартості. Прошу відповідно до частини другої статті 53 МК України надати документи: 1) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Прошу відповідно до частини третьої статті 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Уповноваженою особою декларанта додатково було надано:

копію митної декларації країни відправлення від 10.08.2022 №22ROGL3800E0060042;

рахунок-фактуру від 12.08.2022 № СФ-000172;

комерційну пропозицію від 10.06.2022 № 1.

Листом від 18.08.2022 декларант повідомив митницю про те, що окрім документів, доданих до МД від 17.08.2022 № UA403030/2022/016168, не може надати додаткових документів, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 18.08.2022 № UA403030/2022/000029/2, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, що підтверджено доданими до митної декларації листом про помилку (лист про помилку від відправника від 02.08.2022), документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації виробника товару; сертифікат про походження; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною четвертою статті 54 МК України визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Встановлено, що в гр. № 8 декларації митної вартості вказано джерело інформації «Сайт експортера», відомості з сайту експортера не надавалися. Встановлено, що до МД подано два різні рахунки фактури № RNS1 Nr.742 від 03.08.2022, № RNS1 Nr.749 11.08.2022, один з яких не стосується даної партії товарів. Також подано два документи, що підтверджують вартість перевезення № б/н від 12.08.2022, № б/н від 10.08.2022, один з яких не стосується даної партії товарів. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою.

Відповідно до частини шостої статті 53 МК України декларанта повідомлено про право декларанта або уповноваженої ним особи за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларантом 18.08.2022 надіслано лист № б/н та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МК України.

Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару № 1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 12.07.2022 №UA20940/2022/065839 на рівні 0,3876 Євро/кг.».

Позивач з метою випуску товару у вільний обіг скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України та 19.08.2022 подав митному органу митну декларацію №UA403030/2022/016394, сплативши суму митних платежів згідно із заявленою митною вартістю із наданням гарантій відповідно до розділу X МК України в забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

У подальшому, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

Підставою для сумніву митного органу щодо заявленої митної вартості товару згідно з № UA403020/2022/016168 від 17.08.2022 були такі обставини:

1) в гр. № 8 декларації митної вартості вказано джерело інформації, що використовувалось для визначення митної вартості «Сайт експортера». Проте, до митного оформлення декларантом не надано відомості з сайту експортера, які використовувались при визначенні митної вартості,

2) до МД № UA403030/2022/016168 від 17.08.2022 декларантом подано рахунки- фактури (інвойс) № RNS1 Nr.742 від 03.08.2022 та № RNS1 Nr.749 від 11.08.2022. Однак, рахунок-фактура (інвойс) № RNS1 Nr.749 від 11.08.2022 не стосується даної партії товарів.

3) до МД № UA403030/2022/016168 від 17.08.2022 декларантом надано документи, що підтверджують вартість перевезення, зокрема, довідки № б/н від 12.08.2022 та № б/н від 10.08.2022. Довідка № б/н від 10.08.2022 не стосується даної партії товарів.

На переконання відповідача у сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначається про наявність листа про помилку від відправника від 02.08.2022, що свідчить про те, що декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності.

З цього приводу судом встановлено, що такий лист про помилку від відправника від 02.08.2022 декларантом не подавався, що вбачається також зі змісту відзиву відповідача. У судовому засіданні при розгляді справи з`ясовано, що такі відомості помилково відповідачем зазначені в оскаржуваному рішенні.

Щодо інших доводів відповідача стосовно сумнівів заявленої митної вартості товару, то суд з ними не погоджується з таких підстав.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості з посиланням на наявність додаткових документів, які не стосуються задекларованого товару, є безпідставними та надуманими.

Так, на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України:

на виконання пункту 1 цієї норми подано декларацію митної вартості з вказівкою на документи, що підтверджують заявлену митну вартість (графа 4 декларації митної вартості);

на виконання пункту 2 - зовнішньоекономічний договір №73 від 10.06.2022;

на виконання пункту 3 - інвойс (рахунок-фактура) №742 від 03.08.2022;

на виконання пункту 4 - банківський платіжний документ, що стосується товару SWIFT МТ103 від 05.08.2022;

на виконання пункту 6 - міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №091152 від 10.08.2022, договір перевезення вантажів від 29.06.2022, договір транспортного експедирування від 27.06.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця №СФ-000172 від 12.08.2022, довідка щодо вартості перевезення товару б/н від 10.08.2022,

інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, не подавались у зв`язку із їх відсутністю та наявністю усіх необхідних відомостей в наданих документах;

ліцензія на імпорт товару не подавалась, оскільки товар не підлягає ліцензуванню;

страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування не подавались, оскільки страхування товару не здійснювалось, про що зазначено в довідці щодо вартості перевезення б/н від 10.08.2022.

Крім того, як встановлено судом, разом з митною декларацією додатково були надані і інші документи, що стосуються товару та його якості: комерційна пропозиція Компанії RENAISSANCE STAR SRL №1 від 10.06.2022; копія митної декларації країни відправлення ZZROGL3800E0060042 від 10.08.2022; лист (заява) RENAISSANCE STAR SRL щодо походження товару №140 від 05.07.2022, сертифікат якості б/н від 03.08.2022.

Щодо посилання Тернопільської митниці в оскаржуваному рішенні на ту обставину, що до МД подано два різні рахунки-фактури №RNS1 Nr. 742 від 03.08.2022 та №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022, один із яких не стосується даної партії товарів, а також два документи, що підтверджують вартість перевезення №б/н від 12.08.2022 та №б/н від 10.08.2022, то суд встановив, що рахунок №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022 та документ про вартість перевезення №б/н від 12.08.2022 до МД №UA403030/2022/016168 відсутні в переліку документів, що додавались до митної декларації і зазначені в гр. 44 МД. Разом з тим, митний орган наполягає, що такі були подані, хоч і не зазначені в гр. 44, про що свідчить скріншот програмного забезпечення АСМО «Інспектор», де під номерами документів, які стосувалися спірної поставки, додатково були прикріплені документи, щодо іншої партії товару (рахунок-фактура №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022 та документ, що підтверджує вартість перевезення №б/н від 12.08.2022).

За таких обставин суд допускає, що серед документів, які подавалися митному органу були рахунок-фактура №RNS1 Nr. 749 від 11.08.2022 та документ, що підтверджує вартість перевезення №б/н від 12.08.2022, проте виходячи з їх змісту такі стосувалися іншого товару: морської солі 1 помол нейодованої у мішках по 25 кг на суму 3456,60 євро. Оскільки цей рахунок і довідка не були вказані у МД №UA403030/2022/016168 і помилково, серед інших документів, надійшли до митного органу, проте не стосувалися товару, який розмитнювався - солі рекристалізованої таблетованої у мішках по 25 кг на суму 5062,50 євро, то митний орган безпідставно вказав на те, що декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості і наявні розбіжності у поданих документах.

Крім того, якщо саме через такі обставини (наявність двох різних рахунків на різні товари: сіль рекристалізовану таблетовану і сіль морську 1 помолу нейодовану) виникли сумніви у митного органу стосовно митної вартості, то саме таке питання мав з`ясувати відповідач при проведенні консультацій з декларантом позивача. З долучених до матеріалів справи повідомлень, які направляв митний орган декларанту вбачається, що вимагалося надання додаткових документів, проте не пояснень з приводу двох різних рахунків та довідок про транспортні витрати. Додаткові документи були надані, зокрема, копія митної декларації країни відправлення ZZROGL3800E0060042 від 10.08.2022, які додатково підтверджували митну вартість товару: солі рекристалізованої таблетованої, що декларувався позивачем.

Суд допускає можливість подачі декларантом, серед усіх необхідних документів, помилково окремого документа з іншої партії товару, який також розмитнювався, проте це не свідчить про наявність розбіжностей у документах стосовно саме товару, що декларувався. Суд ще раз зауважує, що помилково поданий документ відсутній у переліку документів, що підтверджують митну вартість у гр.44 МД №UA403030/2022/016168. Відповідач, вказуючи у відзиві перелік документів, які подані разом з цією МД також не зазначає про наявність іншого рахунку-фактури та довідки про транспортні витрати.

Суд зауважує, що відповідач також допустив помилку, невірно вказуючи в оскаржуваному рішенні номер МД на підставі, якої визначив митну вартість, а саме МД від 12.07.2022 №UA20940/2022/065839 замість МД від 12.07.2022 №UA209140/2022/065839 (невірно вказано код митниці 20940 замість правильного 209140), на що звернув увагу представник позивача, вважаючи, що відповідач визначив митну вартість за неіснуючою МД.

Проте такі помилки допущені сторонами не можуть свідчить у першому випадку про наявність розбіжностей, які стосуються митної вартості товару, що декларувався, у другому випадку про те, що відповідач визначив митну вартість за неіснуючою МД.

Також суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, декларант позивача надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару (солі рекристалізованої таблетованої) і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Стосовно не подання до митного оформлення декларантом відомостей з сайту експортера, які зазначив декларант в гр. № 8, при тому, що у декларації митної вартості вказано джерело інформації, що використовувалось для визначення митної вартості «Сайт експортера», то такі не впливають на числові значення, які підлягають з`ясуванню для перевірки правильності обчислення митної вартості товару, декларантом надано достатні та повні відомості стосовно визначеної митної вартості за ціною договору.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО «Інспектор» та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403020/2022/000029/2 від 18.08.2022 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2481,00 грн, перерахованого згідно з платіжним дорученням №286 від 14.09.2022 (а.с.7).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт-Т» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403020/2022/000029/2 від 18 серпня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт-Т» судовий збір у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт-Т» (вулиця Промислова, 20, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46400, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач: Тернопільська митниця (вулиця Текстильна, 38, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46020, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 29 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.