Справа № 300/3813/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2022 р. справа № 300/3813/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Керівника Надвірнянської окружної прокуратури до Ланчинської селищної ради Надірнянського району про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
Керівник Надвірнянської окружної прокуратури в інтересах держави (надалі, також позивач, прокурор) 27.09.2022 звернувся в суд з позовною заявою до Ланчинської селищної ради Надвірнянського району (надалі, також відповідач), у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Ланчинської селищної ради Надвірняського району Івано-Франківської області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на приміщення будівлі клубу с. Вишнівці, орієнтовною площею 200 м2 за адресою: с. Вишнівці, вул. Незалежна, 54-А, Надвірнянського району та земельної ділянки під ним площею 0,1000 га;
- зобов`язати Ланчинську селищну раду Надвірнянського району Івано-Франківської області вжити заходи щодо оформлення та державної реєстрації права власності на приміщення будівлі клубу с. Вишнівці, площею 200 м2 за адресою: с. Вишнівці, вул. Незалежна, 54-А, Надвірнянського району та земельної ділянки під ним площею 0,1000 га відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що Надвірнянською окружною прокуратурою в межах визначених Законом України «Про прокуратуру» повноважень вивчено стан додержання вимог чинного законодавства діяльності органів влади та місцевого самоврядування в частині набуття права власності та подальшого управління майном територіальних громад Надвірнянського району, в ході якого встановлено порушення вимог законодавства Ланчинською селищною радою. За результами опрацювання Реєстру комунального майна, розміщеного на офіційному сайті Ланчинської селищної ради встановлено, що в селі Вишнівці перебуває нерухоме майно, зокрема, будинок культури орієнтовною площею 200 м2 та земельної ділянки під ним площею 0,1000 га, що знаходиться по вул. Незалежній, 54-А, правовстановлюючі документи на який у селищній раді відсутні. Використання зазначеного нерухомого майна без державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства. Єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території села Вишнівці, є Ланчинська селищна рада, яка і зобов`язана вжити заходів для оформлення та державної реєстрації права власності на будівлю будинку культури та земельну ділянку під ним. Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності чи будь-яке інше речове право на вказане нерухоме майно Ланчинською селищною радою не реєструвалися. Тобто, за наявності підстав та відповідних повноважень Ланчинська селищна рада, яка здійснює від імені та в інтересах територіальної громади відповідні права комунальної власності, упродовж майже чотирьох років з моменту утворення Ланчинської селищної ОТГ фактично не здійснила жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на зазначену будівлю, що свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному зволіканні в оформленні правовстановлюючих документів на належне територіальній громаді майно, що може мати наслідком нецільове використання цього майна або його вибуття з власності громади. З наведених підстав прокурор просив позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) (а.с. 33-34). Пунктом 5 даної ухвали витребувано у у Ланчинської селищної ради Надвірнянського району належним чином оформлені докази на підтвердження вжитих заходів щодо усунення фінансових проблем (труднощів тощо), які перешкоджали, з пояснень відповідача, виготовити технічну документацію для оформлення правовстановлюючих документів на приміщення будівлі клубу с. Вишнівці, орієнтовною площею 200 м2 та земельної ділянки під ним площею 0,1000 га за адресою: с. Вишнівці, вул. Незалежна, 54-А, Надвірнянського району, а також заходів, з метою виготовлення самих правовстановлюючих документів на вказані об`єкти комунальної власності впродовж 2019 - 2022 років.
Ухвалу про відкриття провадження відповідачем отримано 07.10.2022, однак правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Згідно із частиною 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-V1І «Про прокуратуру» та статтею 53 КАС України.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.
При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор, в кожному конкретному випадку, самостійно визначає порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 грудня 2019 року у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17, від 26 липня 2018 року у справі №926/1111/15, від 08 лютого 2019 року у справі №915/20/18).
Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.
З наведеного висновується, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.
За таких обставин у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, який полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності у сфері майнових правовідносин, та, як наслідок, реалізації державних гарантій щодо захисту права власності. Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Відповідно до рішення Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області сьомого скликання позачергова (дев`ята) сесія від 13.08.2018 №361-9/2018 про добровільне приєднання територіальної громади сіл, зокрема село Вишнівці, приєднано до Ланчинської селищної об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 21).
Відповідно до матеріалів позовної заяви встановлено, що на балансі Ланчинської селищної ради перебуває будинок культури орієнтовною площею 200 м2 та площа земельної ділянки 0,1000 га, які знаходяться по вулиці Незалежній, 54-А в селі Вишнівці, Надвірнянського району, що підтверджується Актом приймання-передачі майна з балансу Середньомайданського старостинського округу на баланс Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади від 31.01.2019 (а.с. 16-18).
Надвірнянська окружна прокуратура неодноразово зверталася до відповідача із листами про надання інформації, про наявність правовстановлюючих документів на клуб в с. Вишнівці та земельну ділянку під ним, так як в Реєстрі інформації щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно відсутні такі дані (а.с. 11, 14 та зворотна сторона, 22-23, 25-та зворотна сторона).
У відповідь Ланчинська селищна рада листами повідомила Надвірнянську окружну прокуратуру, що правовстановлюючі документи відсутні, а земельна ділянка не приватизована (а.с. 13, 15, 20).
В подальшому, прокурор звернувся до «Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації» (надалі, також - ОКП «Івано-Франківське ОБТІ») з метою отримання інформації щодо правовстановлюючих документів, витягів про державну реєстрацію права власності та матеріалів інвентаризаційної справи (технічного паспорта), які відображають, в тому числі, експлікацію та план земельної ділянки клубу, зокрема в селі Вишнівці по вул. Незалежній 54-А Ланчинської селищної ради (а.с. 22-23).
На лист Надвірнянської окружної прокуратури ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» повідомило, що право власності не зареєстровано, інвентарна та реєстраційна справи не заводились (а.с. 24).
З метою отримання затребуваної інформації позивач 11.07.2022 №09.55-62-1249ВИХ-22 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (а.с. 25 та зворотна сторона).
У відповідь, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області листом від 14.07.2022 №10-9-0.1-1409/0/2-22 вказало, що відповідно до інформації Державного реєстру земель, який вівся до 2013 року відомості про реєстрацію правовстановлюючих документів відсутні. Зазначило, що з 2013 року реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі і на земельні ділянки належать до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (а.с 26).
Згідно з інформаційною довідкою, сформованою прокурором з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності чи будь-яке інше речове право на вказаний будинок культури та земельну ділянку не зареєстровано (а.с. 27-28).
З метою спонукання відповідача вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на будинок культури та земельну ділянку, прокурор в інтересах держави звернувся з цим позовом до суду.
Згідно з частиною другою статті 23 Закону України від 14 грудня 2010 року №2778-VI «Про культуру» (надалі, також - Закон №2778-VI) до базової мережі закладів культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об`єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, заклади освіти сфери культури, мистецькі школи, студії, парки культури та відпочинку тощо).
Статтею 28 Закону №2778-VI передбачено, що держава сприяє забезпеченню закладів культури, закладів освіти сфери культури будівлями, спорудами, приміщеннями, збудованими за спеціальними проектами, або іншими упорядженими приміщеннями, що відповідають потребам закладу культури.
За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 60 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі, також Закон №280/97-ВР) територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 60 Закону №280/97-ВР майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Згідно зі статтею 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, які належать територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, до яких належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина перша статті 181 цього Кодексу), обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України обумовлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі, також - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
За визначенням, наведеним в статті 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі, також - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з приписами статті 3 Закону №1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.
Відповідно до статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстроване незалежно від того, чи зареєстроване право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.
Отже, обов`язковою умовою фактичного використання нерухомого майна є наявність правовстановлюючих документів на нього, оформлених відповідно до вимог закону.
Згідно з пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (надалі, також Порядок №1127), державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для, відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).
Відповідно до пункту 8 частини 8 статті 34 Закону №1952-IV звільняються від сплати адміністративного збору під час проведення державної реєстрації речових прав органи державної влади, органи місцевого самоврядування.
Частина третя статті 182 ЦК України передбачає, що ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В частині першій статті 13 Конституції України закріплено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Сільські, селищні, міські ради, згідно зі статтею 10 Закону №280/97-ВР є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до пунктів 3 та 5 статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є в комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно зі статтею 25 Закону №280/97-ВР селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до статті 29 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради.
Отже, суд зазначає, що єдиним органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Ланчинської ОТГ, є відповідач.
Враховуючи викладене, Ланчинська селищна рада зобов`язана вжити заходів для оформлення та державної реєстрації права власності на будинок культури згідно з вимогами чинного законодавства.
За таких обставин суд погоджується з доводами прокурора, що за наявності підстав та відповідних повноважень Ланчинська селищна рада як суб`єкт комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальної громади відповідні права комунальної власності, не здійснила належних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на будинок культури орієнтовною площею 200 м2 та земельну ділянку під ним площею 0,1000 га, що є бездіяльністю відповідача в оформленні правовстановлюючих документів на майно, що належить територіальній громаді.
При цьому у цій справі відсутні належні та беззаперечні докази, які б вказували на об`єктивні причини неможливості вжиття відповідачем заходів для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно будівлі будинку культури в селі Вишнівці та земельної ділянки під ним.
Водночас відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно комунальної власності створює передумови для зловживань щодо розпорядження таким нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої сільська рада представляє, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади, тим самим порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності та, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади, що є підставою для судового захисту інтересів держави.
Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з приписами частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору, в силу вимог частини другої статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Ланчинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на приміщення будівлі клубу с. Вишнівці, орієнтовною площею 200 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним площею 0,1000 га.
Зобов`язати Ланчинську селищну раду Надвірнянського району Івано-Франківської області вжити заходи щодо оформлення та державної реєстрації права власності на приміщення будівлі клубу с. Вишнівці, орієнтовною площею 200 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним площею 0,1000 га відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Керівник Надвірнянської окружної прокуратури в інтересах держави, адреса: майдан Шевченка, 39, м. Надвірна, Івано-Франківська обл., 78400, ;

відповідач: Ланчинська селищна рада Надвірнянського району, вул. Шкільна, 3, с-ще Ланчин, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78400, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.