Справа № Справа №320/8715/22
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року № Справа №320/8715/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до Козинської селищної ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 з позовом до Козинської селищної ради , в якому просить:

- визнати протиправними дії Козинської селищної ради щодо відмови ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання на підставі заяви від 29.07.2022, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправними дії Козинської селищної ради щодо відмови ОСОБА_2 у реєстрації місця проживання на підставі заяви від 29.07.2022, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Козинську селищну раду здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви від 29.07.2022;

- зобов`язати Козинську селищну раду здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви від 29.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ОСОБА_1 , та його дружині, ОСОБА_3 , належать в рівних частках на праві спільної часткової власності громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 234,9 кв.м., житловою площею 104,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується: свідоцтвом про одруження від 30.07.1999 № НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації громадянського стану Старокиївського районного управління юстиції у м. Києві, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.07.2022 №305663195, від 22.07.2022 №305662077, технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами станом на 26.05.2020, інвентаризаційна справа №/0617ЖЕ.

29.07.2022 ОСОБА_1 зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_2 звернулись до Козинської селищної ради із заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 . У поданій заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , надана згода ОСОБА_3 , яка є його матір`ю, дружиною ОСОБА_1 та співвласником будинку.

Вказують, що до заяв додано всі документи, визначені в ст. 9 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 та пп. 35, 36 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому Постановою КМУ "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" від 07.02.2022 №265. Однак, Козинською селищною радою позивачам у реєстрації місця проживання відмовлено згідно із ч. 7, 8 п. 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Вважаючи вказані дії щодо відмови у реєстрації місця проживання протиправними, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив).

Таким чином, керуючись положеннями частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , та його дружині, ОСОБА_3 , належать в рівних частках на праві спільної часткової власності громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 234,9 кв.м., житловою площею 104,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується: свідоцтвом про одруження від 30.07.1999 № НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації громадянського стану Старокиївського районного управління юстиції у м. Києві, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.07.2022 №305663195, від 22.07.2022 №305662077, технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами станом на 26.05.2020, інвентаризаційна справа №/0617ЖЕ.

29.07.2022 ОСОБА_1 зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_2 звернулись до Козинської селищної ради із заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 . У поданій заяві про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , надана згода ОСОБА_3 , яка є його матір`ю, дружиною ОСОБА_1 та співвласником будинку. Також, до заяв додано всі документи, визначені в ст. 9 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 та пп. 35, 36 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому Постановою КМУ "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" від 07.02.2022 №265.

Козинською селищною радою позивачам у реєстрації місця проживання відмовлено згідно із ч. 7, 8 п. 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Вважаючи вказані дії щодо відмови у реєстрації місця проживання протиправними, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 Європейської конвенції з прав людини, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В преамбулі Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до ст. 2 Закону громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Згідно із ст. 3 цього ж Закону визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до п.5 ст. 2 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає.

Згідно із п. 12 ч.1 ст. 2 Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 5 Закону громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Згідно із ч. 10 ст. 5 Закону декларування або реєстрація місця проживання (перебування) у дачному або садовому будинку здійснюється після переведення такого будинку у жилий будинок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу, що зазначена норма Закону для дачного та садового будинку встановлює окремий порядок реєстрації місця проживання (перебування). Вказані обмеження законодавчо не встановлені для реєстрації місця проживання у громадському будинку.

Відповідно до ч. 1, 2, 7 ст. 9 Закону у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі - представник).

До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:

1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;

3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);

4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника);

5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом.

Аналогічний, вичерпний перелік необхідних документів для реєстрації місця проживання передбачений Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому Постановою КМУ "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" від 07.02.2022 №265.

Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським об`єднанням (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям. Відповідно до законодавства України до цих будинків застосовуються правила, встановлені для громадського житлового фонду.

До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

З наведених законодавчих норм вбачається, що відповідно до Житлового кодексу України громадський будинок не зазначений в переліку об`єктів, які не входять до житлового фонду.

В силу приписів ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

В свою чергу, ст. 379, 380 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Таким чином, вирішуючи даний спір, слід виходити з таких характеризуючих ознак об`єкту нерухомості, як пристосування та придатність будинку для постійного проживання.

Як встановлено з матеріалів справи та відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.07.2022 №305663195, від 22.07.2022 №305662077 об`єктом нерухомого майна є громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості: Так.

Також, відповідність громадського будинку, об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , державним стандартам, будівельним нормам і правилам, які пред`являються до житлових будинків, і придатність для постійного (всесезонного) проживання, підтверджується технічним паспортом.

Згідно із технічним паспортом на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 станом на 26.05.2020, інвентаризаційна справа №/0617ЖЕ, він складається з групи приміщень №1 (коридори, кабінет, господарські приміщення, санвузли, столова, кухня, основні приміщення, сходи, гардероб, тераси), загальна площа групи приміщень №1 219,0 кв.м., в тому числі житлова (основна) площа 104,8 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 92,1 кв.м., площа літніх, неопалювальних приміщень 22,1 кв.м.; приміщення №2 (топкова) допоміжною (підсобною) площею 6,6 кв.м.; приміщення №3 (комора) допоміжною (підсобною) площею 9,3 кв.м. Загальна площа будинку 234,9 кв.м., в тому числі житлова площа 104,8 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 108,0 кв.м., площа літніх, неопалювальних приміщень 22,1 кв.м. Площа земельної ділянки 701 кв.м., усього під забудовою, основною будівлею 229 кв.м., під двором 472 кв.м.

Характеристика будинку: бетонний фундамент під будинком, терасами, сходами; стіни з дерев`яного брусу; перекриття, сходи з дерева, підлога дощата, плитка; покрівля з металочерепиці; інженерне обладнання: електрика, водопровід, каналізація, газопровід; опалення: електрика, газ.

Отже, суд зазначає, що громадський будинок, об`єкт житлової нерухомості зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як об`єкт житлової нерухомості, має присвоєну поштову адресу та характеризуючі ознаки будинку, пристосованого та придатного для постійного проживання, є іншим жилим приміщенням в розумінні Цивільного кодексу України та Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" та щодо якого відсутні законодавчі обмеження для реєстрації місця проживання, встановлені для дачного та садового будинків.

Суд звертає увагу на правову позицію викладену у Постанові КАС ВС від 29.07.2020 у справі № 826/1081/16:

«Житлом, у розумінні наведених вимог законодавства, є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Отже, для цілей реєстрації місця проживання будинок або інше приміщення мають відповідати таким ознакам житла як пристосування та придатність для постійного проживання в них.

Вказаний правовий висновок міститься також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №183/4661/16 (2-а/183/10/17) від 21 серпня 2019 року, №2340/4673/18 від 10 жовтня 2019 року, №826/12955/18 від 31 березня 2020 року.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, садовий будинок, який належить на праві приватної власності позивачу, має присвоєну поштову адресу, знаходиться в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, зареєстрований як об`єкт нерухомого майна, призначений та придатний для постійного проживання у ньому, відповідає встановленим технічним вимогам та є постійним місцем проживанням позивачів.».

З урахуванням наведеного правового регулювання, судової практики Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до Козинської селищної ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволити.

Визнати протиправними дії Козинської селищної ради щодо відмови ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання на підставі заяви від 29.07.2022, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати протиправними дії Козинської селищної ради щодо відмови ОСОБА_2 у реєстрації місця проживання на підставі заяви від 29.07.2022, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Козинську селищну раду здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви від 29.07.2022.

Зобов`язати Козинську селищну раду здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви від 29.07.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Козинської селищної ради.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Козинської селищної ради.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.