Справа № 522/15674/22
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/416/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Багнюк А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіка Молдова, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 17.11.2022 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до громадянина Республіка Молдова, ОСОБА_1 , про примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.09.2022 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено та запрошено до підрозділу особу, який назвався громадянином Республіки Молдова, ОСОБА_2 . В результаті проведеної перевірки та відібраних пояснень відповідача, було встановлено, що останній порушив правила перебування іноземців в Україні ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. ОСОБА_3 пояснив, що прибув до України 19.06.2019 року, легально, через КПП «Маяки-Удобне» за паспортним документом громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон терміном дії з 25.03.2019 по 25.03.2029 рік. Відповідач на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. ОСОБА_3 , за скоєне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та було прийняте рішення № 7 від 21.09.2022 року, яким зобов`язано відповідача покинути територію України до 21.10.2022 року. Рішення відповідач не оскаржував територію України не покинув. 15.11.2022 року ОСОБА_3 був повторно виявлений, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене представник позивача зазначив, що є підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення та існує ризик її втечі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2022 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.

Від представника відповідача 28.11.2022 року надійшов відзив у якому він зазначив, що не згодний із позицією сторони позивача у зв`язку з наступним. Відповідач має на території України дружину та шістьох дітей, які є громадянами України. Відповідач протягом усіх років перебування на території України не вчиняв жодних порушень Законів України. На думку представника відповідача, примусове видворення ОСОБА_4 призведе до втручання в право на сімейне життя. Відповідач порушив термін легального перебування на території України, а отже порушив законодавство про правовий статус, однак на час винесення рішення позивачем його перебування на території України жодним чином не суперечило інтересам забезпечення національної безпеки України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

21.09.2022 року працівниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області особу, який назвався громадянином Республіки Молдова, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_1 було встановлено, що він прибув в Україну 19.06.2019 року, легально, через КПП «Маяки-Удобне» за паспортним документом громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон серії та номеру НОМЕР_1 терміном дії з 25.03.2019 по 25.03.2029 рік.

Судом встановлено, ОСОБА_3 на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. Із заявою про добровільне повернення, а також із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 21.09.2022 року серії ПН МОД № 008955, ОСОБА_1 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 008875 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Згідно Рішення № 7 від 21.09.2022 року, ГУ ДМС в Одеській області було вирішено примусово повернути ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язати покинути територію України у термін до 21.10.2022 року включно. Судом встановлено, що рішення виконано не було.

Згідно розписки від 21.09.2022 року ОСОБА_3 був ознайомлений з рішенням №7 від 21.09.2022 року, зазначив, що перекладача не потребує.

14.11.2022 року ОСОБА_1 було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 15.11.2022 року серії ПН МОД № 009265 ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 163178 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відомості про сплату штрафу відсутні.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 має дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

15.11.2022 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 затримано, про що свідчить протокол № МОД 000191 про адміністративне затримання.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2022 року було ухвалено ОСОБА_1 затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 15.05.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до журналу інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманим ГУ ДМС України в Одеській області 15.11.2022 року о 16:30 було повідомлено до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо затримання ОСОБА_1 .

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 15.11.2022 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України для з`ясування обставин правопорушення та забезпечення примусового видворення.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Судом встановлено, що рішення від 21.09.2022 року №7 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 у термін до 21.10.2022 року виконане не було та не оскаржувалось.

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Беручи до уваги судом те, що у відповідача є діти, варто зазначити, що чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України, в тому числі таких, які б (виключення) були пов`язані з сімейним станом та наявністю дітей, а тому наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України.

Вказані висновки викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 18.03.2021р. у справі за №522/14416/18, від 13.10.2021р. у справі за №263/14519/20 (провадження №К/9901/8055/21).

Суд зазначає, що бажання іноземця чи особи без громадянства зберегти свої сімейні права та дотримуватися прав та законних інтересів дітей покладає саме на цю особу передбачені чинним законодавством обов`язки щодо оформлення права на проживання (перебування) в Україні.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, громадянин Республіки Молдова, ОСОБА_3 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що ОСОБА_3 , порушив правовий режим знаходження його на території України, а саме ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, в судовому засіданні достеменно встановлено факт того, що відповідач будучи під особистий підпис 21.09.2022 року повідомлений про необхідність покинути територію України у термін до 21.10.2022 року, жодних дій щодо легалізації свого становища не вчинив і був затриманий, тому і є підстави для його примусового видворення за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 229,241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіка Молдова, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіка Молдова, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до ч. 2ст. 371 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Я.В. Шестакова

Повний текст рішення складено 28.11.2022