Справа № 520/8316/22
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
28 листопада 2022 р. справа № 520/8316/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 7, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок службової перевірки Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо недійсності паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2002 Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , №27/2022, затверджений Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України 28.01.2022;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вилучити з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України, з бази даних Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2002 Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_1 , та направити до МЗС, МВС, Національної поліції, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ, Офісу Генерального прокурора, виконавчого комітету Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області інформацію про скасування висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №27/2022 від 28.01.2022 за результатами службової перевірки щодо підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 07.05.2002 на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Зважаючи на наявність відзиву на позовну заяву та те, що тридцятиденний строк з дня відкриття провадження у справі сплинув, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кутаісі Грузинської РСР, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 07.05.2002, виданим Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області. Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . Листом Дніпровського відділу в м. Кам`янському ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 09.02.2022 ОСОБА_1 повідомлено, що згідно з висновком службової перевірки від 28.01.2022 №27/2022, затвердженим ДГПР ДМС України 28.01.2022, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 07.05.2002, виданий Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_1 визнано таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вважається недійсним відповідно до п.п. 8 п. 108 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорту громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302, на підставі чого паспорт підлягає вилученню, анулюванню та знищенню. З 02.03.2022 по теперішній час позивач, як військовозобов`язаний, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 (у підрозділі ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі Сухопутних військ Збройних сил України) та виконує свій конституційний обов`язок громадянина України по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. За твердженнями представника позивача, фактично висновок про визнання недійсним виданого позивачу паспорта було прийнято виключно внаслідок допущених помилок уповноваженими державними органами при їх видачі. Так, відповідачем не зазначено, в чому конкретно полягали порушення при видачі позивачу паспорта серії НОМЕР_2 від 07.05.2002, виданого Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області. Жодних даних про вчинення позивачем будь-яких протиправних дій з метою незаконного документування паспортом громадянина України, а є лише припущення про недбале виконання посадовими особами своїх посадових обов`язків. Також не зазначено того, що для оформлення набуття громадянства заявник подав фальшиві документи. За таких обставин, позивач вважає, що оскаржуваний висновок №27/2022 від 28.01.2022 за результатами службової перевірки щодо підстав оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ґрунтується на формальних підставах визнання недійсним, вилучення, анулювання та знищення паспорта громадянина України, припущеннях фахівців органу міграційної служби, без урахування суспільної необхідності прийняття такого рішення, права ОСОБА_1 на сім`ю, роботу, соціальні зв`язки.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що 25.10.2021 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшла заява гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі Грузія про поновлення заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2002 Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області. Перевірка за обліками територіальних підрозділів/органів ДМС України показала, що ОСОБА_1 та його батьки серед осіб, які набули або прийняли громадянство України не значаться. Посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 не документувався. Батьки паспортами громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року на території України та паспортом громадянина України не документувались. Тобто, перевірка показала, що на момент документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 його батьки перебували у громадянстві Республіки Грузія та громадянство України громадянство України в порядку передбаченому законами України та міжнародними договорами України не набували. Згідно статті 1 Закону України «Про громадянство України» № 2235-III (зі змінами) (далі-Закон) від 18.01.2001 року та пункту шостого частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Аналізуючи надані заявником документи, у тому числі пояснення, а також ураховуючи зібрані під час перевірки матеріали, доходимо висновку, що підстав для документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 не було та його оформлення здійснено у порушення вимог законодавства про громадянство України, а саме статті 3 Закону, пунктів 2, 13 Положення та всупереч вимогам пунктів 6, 20, 21 Інструкції. Таким чином у відповідності до пп. 8 п. 108, п. 109 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, за результатами зібраної під час службової перевірки інформації, затверджено Висновок службової перевірки від 28.01.2022 №27/22 «Щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 з порушенням вимог законодавства. Враховуючи вищенаведене, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вважає, що діяло відповідно до чинного законодавства України, а тому заперечує проти пояснень, міркувань та аргументів Позивача, які він надав в своїй позовній заяві, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кутаісі Грузинської РСР, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 07.05.2002, виданим Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області. Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

З наявних матеріалів справи вбачається, що 25.10.2021 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшла заява гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі Грузія про поновлення заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2002 Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області. У додаток до заяви заявник долучив рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.03.2002, копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , копію перекладу свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 06.08.1985 відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського району м. Кутаїсі.

За результатом проведення перевірки встановлено, що в ІП «Заява про видачу паспорта громадянина України» ЄІАС УМП ДМС заява про видачу паспорта серії НОМЕР_2 відсутня.

Згідно Книги обліку надходження та витрачення бланків паспортів, яка велась відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області інв. № відсутній, розпочата 12.02.2001, закінчена 05.11.2002, бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 значиться списаним 07.05.2002 на ім`я ОСОБА_1 ..

Відповідно до обліків відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи Кам`янської міської ради Дніпровського району (далі-орган реєстрації) ОСОБА_1 з 08.05.2002 по 25.07.2003 за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . Дані про попередню адресу реєстрації місця проживання у картці реєстрації не вказано. На момент перевірки ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак ця інформація в СПЗ РТГ відсутня.

Згідно наданої ОСОБА_1 копії рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.03.2002 останньому встановлено факт постійного проживання на території України у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області з 1997 року. Однак, на запит Дніпровського відділу у місті Кам`янському ГУДМС у Дніпропетровській області від 03.08.2021 № 1221-309/1221-21, Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 10.08.2021 поінформовано, що при перевірці алфавітного показника, справа про встановлення факту проживання на території України гр. ОСОБА_1 не надходила. Період за який проводилась перевірка з 01.01.2000 по 31.12.2004 року.

Ураховуючи відсутність інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 проведена перевірка належності до громадянства України його батьків.

Згідно обліків ГУДМС у Дніпропетровській області мати заявника -громадянка Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23.05.2008 Заводським РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області документована посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_5 , термін дії безстрокова. Відповідно до архівної справи № 5783 ОСОБА_2 прибула на територію України з Грузії у 2007 році, на момент прибуття документована паспортом громадина Грузії 05 НОМЕР_6 , виданий Міністерством Юстиції Грузії (020) 17.08.2006, терміном дії до 17.08.2016.

Батько заявника - громадянин Грузії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (наявні розбіжності у написанні по батькові сина), 18.08.2008 Заводським РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_7 , термін дії безстрокова. Прибув на територію України з Грузії у 2007 році, на момент документування посвідкою на постійне проживання документований паспортом громадянина Грузії НОМЕР_8 , виданий 26.06.2007 Посольством Грузії в Україні, терміном дії до 26.06.2017.

За даними виконавчого комітету Проснянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 21.04.2017 значаться зареєстрованими за вищевказаними посвідками на постійне проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевірка за обліками територіальних підрозділів/органів ДМС України показала, що ОСОБА_1 та його батьки серед осіб, які набули або прийняли громадянство України не значаться. Посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 не документувався. Батьки паспортами громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року на території України та паспортом громадянина України не документувались.

З огляду на викладене, перевірка показала, що на момент документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 його батьки перебували у громадянстві Республіки Грузія та громадянство України громадянство України в порядку передбаченому законами України та міжнародними договорами України не набували. Згідно статті 1 Закону України «Про громадянство України» № 2235-III (зі змінами) (далі-Закон) від 18.01.2001 року та пункту шостого частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Ураховуючи статус батьків ОСОБА_1 , з метою підтвердження або спростування факту його належності до громадянства Республіки Грузія від останнього відібрано письмове пояснення у вигляді автобіографії та до Консульства Грузії у місті Донецьку з резиденцією у м. Києві надіслано запит. У відповідь на запит повідомлено, що ОСОБА_1 згідно Агентства з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії не вважається громадянином Грузії.

У наданому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що на територію України він прибув з Республіки Грузія у 1997 році разом з батьками. З 1991 року по 1997 рік навчався у середній школі на території Республіки Грузія. У подальшому після 1997 року продовжив навчання на території України. Після закінчення середньої школи закінчив вищий навчальний заклад та 30.04.2020 одружився з громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою м. Харкова. У додаток до пояснення ОСОБА_1 долучив копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , виданого 30.04.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадян.

Оскільки підстав для документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 не було та його оформлення здійснено у порушення вимог законодавства про громадянство України, а саме статті 3 Закону, пунктів 2, 13 Положення та всупереч вимогам пунктів 6, 20, 21 Інструкції, у відповідності до пп. 8 п. 108, п. 109 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, за результатами зібраної під час службової перевірки інформації, затверджено Висновок службової перевірки від 28.01.2022 №27/22 «Щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 з порушенням вимог законодавства.

Не погоджуючись з висновком службової перевірки Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо недійсності паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2002 Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , №27/2022, затверджений Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України 28.01.2022, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 06 грудня 2012 року набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі Закон), який визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 вищезазначеного Закону, документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), є наступні, а саме: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону, суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Так, ч. 1 ст. 21 Закону закріплено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно до вимог абзацу другого ч. 2 ст. 21 Закону, оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Таким чином, на даний час, оформлення, видача та визнання недійсним паспорта громадянина України здійснюється відповідно до вимог «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745) (далі Постанова КМУ №302).

Відповідно до пункту 108 Постанови КМУ №302, (в редакції яка діяла на момент затвердження оскаржуваного висновку) паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: 1) якщо він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до нього; 3) непридатності для подальшого використання; 4) припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; 5) коли його заявлено як втрачений або викрадений та подано заяву-анкету про оформлення нового паспорта; 6) смерті особи, на ім`я якої його було оформлено; 7) закінчення строку його дії або прийняття рішення про оформлення паспорта у зв`язку з обміном до закінчення строку його дії; 8) оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства; 9) неотримання його заявником протягом двох років, а у випадку, визначеному абзацом третім пункту 98 цього Порядку, - протягом трьох років.

У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта, або в разі його непридатності для подальшого використання паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну.

У разі неподання особою протягом місяця з дати зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності в ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації або надходження такої інформації від відділів державної реєстрації актів цивільного стану паспорт, який підлягає обміну, визнається недійсним.

Пунктом 109 Постанови КМУ №302 (в редакції яка діяла на момент затвердження оскаржуваного висновку) передбачено, що у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу відповідного територіального органу/ територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу територіального органу/територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається у двох примірниках висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року недійсним відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, повинен містити посилання на конкретні норми законодавства, що були порушені.

Про визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року недійсним відповідно до підпункту 8 пункту 108 цього Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС/ДМС письмово інформує заявника із зазначенням норм законодавства, що були порушені.

Закон визначає лише два шляхи набуття громадянства України: порядок, передбачений законами України; порядок, передбачений міжнародними договорами України.

Положення статті 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 3 Закону визначена належність особи до громадянства України та коло осіб, які є громадянами України, зокрема громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Суд зазначає, що на момент документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 діяло нині чинне Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII (зі змінами) (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення закріплено наступне: «Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України».

Згідно пункту 2 Положення паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України паспортною службою органів внутрішніх справ (далі - паспортна служба) після досягнення 16-річного віку.

Відповідно до пунктів 12, 13 розділу ІІ «Порядок видачі, обміну паспорта і користування ним» Положення, видача і обмін паспорта провадяться за місцем постійного проживання громадянина. Для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Порядок оформлення паспортів громадянина України на той час, 07.05.2002 - дата оформлення паспортного документу, врегульовувала Інструкція щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджена наказом МВС України від 17.08.1994 № 316 (далі Інструкція), втратила чинність на підставі наказу МВС України від 15.06.2006 № 600.

Пунктом 6 Інструкції визначалось, що видача громадянам паспортів проводилась на підставі свідоцтва про народження.

При відсутності в органах реєстрації актів громадського стану актових записів про реєстрацію народження паспорти громадянам віком понад 16 років видавались, зокрема на підставі довідки про прийняття до громадянства України.

Заяви заповнювались, як правило особисто громадянами, з повними відповідями на всі запитання. Підписи громадян у заявах засвідчувались службовими особами, відповідальними за додержання паспортних правил, чи особами, уповноваженими на ведення паспортної роботи. Якщо громадяни проживали у містах, районних центрах і селищах міського типу, у квартирах та будинках, що належать їм на правах особистої власності, підписи в заявах засвідчувались працівниками паспортної служби (пункт 8 Інструкції).

Відповідно до пункту 20 Інструкції заяви Ф-1 на видані паспорти постійно зберігались, як виправдні документи в паспортній службі органів внутрішніх справ у спеціальних картотеках в алфавітному порядку за прізвищем, іменем та по батькові, передавати їх працівникам інших служб і органів або пересилання за запитами не дозволялось.

Умови документування іноземців та осіб без громадянства врегульовував пункт 21 Інструкції.

Іноземцям і особам без громадянства, які прийняті до громадянства України, паспорти видавались за місцем проживання на підставі довідок ВВІР Управлінь (відділів) паспортної, реєстраційної та міграційної роботи головних управлінь МВС України.

У разі необхідності заявниками подавались додаткові документи, зокрема це довідка про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України.

Заяви про видачу паспорта розглядались працівниками територіальних підрозділів. Під час їх розгляду в разі необхідності з`ясовувалась належність особи до громадянства України. За результатами розгляду приймалось відповідне рішення, про що робився запис у відповідній графі заяви.

Заяви і документи, оформлені неналежним чином, до розгляду не приймались і повертались заявникові. У графі 8 заяви зазначались реквізити довідки, а в графі "службові відмітки" - номер і дата рішення про набуття особою громадянства України та країна попереднього громадянства.

Відтак, аналізуючи надані заявником документи, у тому числі пояснення, а також ураховуючи зібрані під час перевірки матеріали, фахівці відповідача дійшли висновку, що підстав для документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 не було та його оформлення здійснено у порушення вимог законодавства про громадянство України, а саме статті 3 Закону, пунктів 2, 13 Положення та всупереч вимогам пунктів 6, 20, 21 Інструкції.

Вказаний факт підтверджено належними до казами та не спростовано позивачем.

Таким чином у відповідності до пп. 8 п. 108, п. 109 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, за результатами зібраної під час службової перевірки інформації, затверджено Висновок службової перевірки від 28.01.2022 №27/22 "Щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 з порушенням вимог законодавства".

Судом встановлено, що вказаний висновок прийнято на підставі повної перевірки даних та в межах повноважень відповідача, підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку - відсутні.

Оскільки позовна вимога зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вилучити з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України, з бази даних Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2002 Дніпровським РВ ДзМУ УМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_1 , та направити до МЗС, МВС, Національної поліції, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ, Офісу Генерального прокурора, виконавчого комітету Просянської сільської ради Нововодолазького району Харківської області інформацію про скасування висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №27/2022 від 28.01.2022 за результатами службової перевірки щодо підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 07.05.2002 на ім`я ОСОБА_1 є похідною, вона також не підлягає задоволенню.

Окремо суд зазначає, що позивачу було повідомлено, що у разі визнання паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 оформленим з порушенням вимог законодавства, після його вилучення позивач має право звернутися до міграційної служби з питання отримання дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію». Ця правова норма передбачає, що дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Згідно пункту 11 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі Порядок), іноземець або особа без громадянства, перебуваючи в Україні на законних підставах, може звернутись із заявою про надання дозволу на імміграцію до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання в Україні, надавши відповідний перелік документів.

Відповідно до п.11 Порядку, у разі необхідності відповідні територіальні органи і підрозділи, які забезпечують провадження у справах з питань імміграції, можуть затребувати інші документи, що уточнюють наявність підстав для надання дозволу на імміграцію, якщо це не суперечить ЗУ «Про імміграцію», а також запросити для бесіди заявників чи інших осіб.

Зважаючи на те, що за обліками Консульства Грузії в м. Донецьк із резиденцією в м. Києві ОСОБА_1 не вважається громадянином Грузії, згідно пункту 4 Порядку розгляду заяв про визнання особою без громадянства (далі Порядок) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2021р. № 317 йому необхідно звернутися до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання із заявою про визнання особою без громадянства.

З огляду на викладене, позивачу було роз`яснено його подальші дії з посиланням на приписи чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 7, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.11.2022 року.

Суддя Біленський О.О.