Справа № 380/2689/22
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2689/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалош В.М.,

секретар судового засідання Наум`як Х.О.,

за участю :

представника відповідача Чабан Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції України Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м.Львів, вул. Перфецького 19), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №145 від 29.11.2021р. «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» у частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про необхідність дотримання службової дисципліни до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з наказом №145 від 29.11.2021 року «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про необхідність дотримання службової дисципліни, а саме: щодо забезпечення відеозйомки на портативний відеореєстратор, в свою чергу матеріалами дисциплінарного провадження не доведено/підтверджено вчинення ним зазначеного дисциплінарного проступку. Не погоджуючись з вищевказаним наказом, позивач оскаржив його до суду.

Ухвалою суду від 07.02.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 31.03.2022 провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 21.10.2022 провадження у справі поновлено.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що у ході службового розслідування встановлено, що відповідно до відомості до журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації від 03.11.2021 батальйону № 2 роти № 2 УПП у Львівській області ДПП інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Островський С. О. отримав портативний відеореєстратор №1120. Використання портативного відеореєстратора всупереч вимогам Інструкції підтверджується самим відеозаписом з пристрою.

Так, відповідно до LOG-файлів портативного відеореєстратора № 1120, який відповідно до вищезазначеної відомості отримав старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , встановлено, що вперше даний портативний відеореєстратор включено 11.03.2021 о 21.25.16. Крім того у своєму поясненні позивач зазначає, що не використовував належним чином відеокамеру.

Таким чином, зібраними матеріалами та їх оцінкою дисциплінарною комісією встановлено дисциплінарний проступок в діях інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразився у недотриманні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоні кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, щодо забезпечення відеозйомки на портативний відеореєстратор.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій просить позов задовольнити в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, заяви, клопотання про розгляд справи без участі на адресу суду не надходило.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом управління №145 від 29.11.2021 «Про застосування до працівника УПП у Львівській ДПП дисциплінарного стягнення» відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту Першого, другого, частини першого статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту другого статті третьої Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та розділу VII пункту другого Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, на підставі частини одинадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попередити про необхідність дотримання службової дисципліни.

Наказом №303 від 08.11.2021 року призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію щодо отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень під час виконання службових обов`язків 03.11.2021 року.

Висновок службового розслідування затверджено 22.11.2021 року в якому зазначено, що «за результатами службового розслідування, встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , 03.11.2021 під час виконання службових обов`язків отримав тілесні ушкодження.

Разом з тим зібраними матеріалами та їх оцінкою дисциплінарною комісією встановлено дисциплінарний проступок в діях інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразився у недотриманні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, щодо забезпечення відео зйомки -.а портативний відео реєстратор.

За вчинення дисциплінарного проступку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попередити про необхідність дотримання службової дисципліни. ...».

Не погоджуючись з вищезазначеним наказом в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових засад організації та діяльності Національної поліції України, статусу поліцейських, а також порядку проходження служби в Національній поліції України, порядку планування, проведення та обліку занять, здійснення контролю знань, умінь та навичок осіб молодшого, середнього та вищого складу Національної поліції України, визначення процедури проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядку оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування регулюються нормами Конституції України, Закону України Про Національну поліцію, Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2016 № 50, Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст.3 Закону України Про Національну поліцію, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.17 Закону України Про Національну поліцію, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст.18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України Про Національну поліцію, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України Про Національну поліцію визначаються загальні засади служби в поліції, зокрема, зазначається, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:

1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;

3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Також, ст.18 Дисциплінарного Статуту передбачено забезпечення поліцейському права на захист, зокрема під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Зокрема, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних" ; Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Згідно з частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначені обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність поліцейського.

Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами першою та дев`ятою статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Згідно із Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999 (далі - Інструкція), ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Пунктом п`ятим розділу II Інструкції встановлено: включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пунктом другим розділу VII Інструкції встановлено, що поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до п. 4 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

Відповідно до п. 5 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом №302 від 08.11.2021 призначено службове розслідування про можливе порушення службової дисципліни окремими працівниками управління патрульної поліції у Львівській області ДПП.

У ході службового розслідування встановлено, що відповідно до відомості до журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (копію відомості додаємо) від 03.11.2021 батальйону № 2 роти № 2 УПП у Львівській області ДПП інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Островський С. О. отримав портативний відеореєстратор №1120. Крім того у своєму поясненні позивач зазначає, що не використовував належним чином відеокамеру.

Таким чином, зібраними матеріалами та їх оцінкою дисциплінарною комісією встановлено дисциплінарний проступок в діях інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразився у недотриманні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоні кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, щодо забезпечення відеозйомки на портативний відеореєстратор.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення за вчинення виявленого порушення, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Аналогічний висновок, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення викладений Верховним Судом у Постанові від 10 квітня 2019 року (справа №813/3020/16 провадження 9901/22208/18).

Разом з тим, на покликання позивача про недопустимість притягнення позивача, який є членом первинної профспілкової організації, до відповідальності без згоди профспілки, то такі спростовуються ч. 9 ст. 41 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, згідно якої положення цієї статті щодо гарантій для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення - не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2022.

Суддя Сакалош В.М.