Справа № 240/9546/21
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 листопада 2022 року

м. Київ

справа №240/9546/21

адміністративне провадження № К/990/32549/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Мороз Л.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування осіб з інвалідністю на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 у справі №240/9546/21 за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення санкцій та пені,

УСТАНОВИВ:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів із позовом, в якому просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій та пені, у розмірі 30 885,39 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 у задоволенні заяви Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 відмовлено та визнано неповажними причини пропуску строку Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2022 апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021.Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі.

22.11.2022 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування осіб з інвалідністю на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 у справі № 240/9546/21.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження в частині оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 суд виходить із такого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі.

З огляду на вище викладене, з урахуванням відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Верховний Суд встановив, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 у праві №240/9546/21 в апеляційному порядку не переглядалося.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що наразі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 не може бути предметом касаційного оскарження, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині за касаційною скаргою позивача слід відмовити.

Щодо касаційного оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022.

Скаржник у касаційній скарзі, серед іншого, просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом -КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що рішення суду першої інстанції ухвалене 06.10.2021, отримано апелянтом 18.02.2022, натомість, апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 14.07.2022. Тобто, відповідачем подано скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В ухвалі про відмову у задоволенні заяви позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021, Сьомий апеляційний адміністративний суд наголосив на тому, що посилання скаржника на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до апеляційного суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу суб`єкта владних повноважень, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги. При цьому, відповідачем не обґрунтовано, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на неспроможність апелянта своєчасно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги при зверненні з апеляційною скаргою, в межах строку на апеляційне оскарження передбаченого КАС України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції відхилив клопотання скаржника про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин через введення на території України правового режиму воєнного стану.

При цьому, суд апеляційної інстанції повторно наголосив, що відповідачем не обґрунтовано, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на неспроможність апелянта своєчасно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги при зверненні з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження передбаченого КАС України.

З урахуванням вказаного, суд зазначив, що можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер. Крім того, невмотивоване задоволення заяви апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб, порушить принцип рівності сторін у адміністративному судочинстві.

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції звернула увагу, що скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі висновки суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без значних затримок та невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема й щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, розумно використовувати наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Зміст положень наведених норм процесуального права відбитий і в статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків разом з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених також і нормами процесуального закону, і не можуть та не повинні отримувати вигоду від їхнього порушення, уникати або через допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «добропорядного публічного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею самою.

Також відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, зумовлене, насамперед, специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спрямоване на забезпечення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків передбачене законом також для того, щоб дисциплінувати учасників адміністративного судочинства та стимулювати своєчасне виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що постановляючи оскаржену ухвалу, суд апеляційної інстанції безпосередньо дослідив обставини, пов`язані з причинами пропуску Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю строку на апеляційне оскарження судового рішення, та зробив обґрунтований висновок про те, що зазначені в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржник не зазначив.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене суд касаційної інстанції вважає, що подана позивачем касаційна скарга в частині оскарження є необґрунтованою. Правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, що відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись положенням частин 1 та 2 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного оскарження за касаційною скаргою Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування осіб з інвалідністю на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 у справі № 240/9546/21 за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення санкцій та пені.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Л.В. Тацій Л.Л. Мороз