Справа № 380/850/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/850/22
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 листопада 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про закриття провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь бюджету податковий борг у сумі 35 027,85 грн.

Ухвалою судді від 23.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 18.08.2022 провадження у справі №380/850/22 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою від 22.11.2022 суд задовольнив клопотання відповідача про поновлення провадження у справі та поновив провадження у справі №380/850/22 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

До суду надійшло клопотання представника позивача про закриття провадження, у якому він вказує, що заборгованість, яка була предметом розгляду у цій адміністративний справі, погашена платником податку. Відтак просить закрити провадження у справі та повернути сплачений Головним управлінням ДПС у Львівській області судовий збір.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з такого.

Підстави закриття провадження у справі визначені ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З огляду на мотиви заяви позивача про закриття провадження у справі, суд розцінює таку як відмову від позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 47 КАС України передбачено право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову, при цьому суд не приймає відмови позивача від позову, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Суд не встановив обставин, які перешкоджали б задоволенню заяви позивача про закриття провадження.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність закриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У поданому клопотанні представник позивача просить повернути сплачений ним судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КАС України, у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову на стадії розгляду справи по суті, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, не підлягає поверненню з бюджету.

У поданому клопотанні вказує, що відповідач добровільно сплатив заборгованість , яка була предметом цього позову.

Положеннями ст. 140 КАС України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Водночас ч.2 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Стаття 140 КАС України встановлює особливості розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову. Отже, ці особливості стосуються певної (однієї із багатьох, що згадані в статті 139 КАС України) ситуації - реалізації позивачем свого процесуального права на відмову від позову та прийняття судом відповідного рішення. Та обставина, що в цій статті не зазначено правового статусу позивача (суб`єкт владних повноважень чи особа), на думку суду, не змінює підходу, запровадженого в загальній нормі (стаття 139 КАС України) про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не підлягають розподілу за результатом розгляду справи, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, наведене вище дає підстави для висновку, що передбачене статтею 140 КАС України правило щодо присудження витрат спрацьовує, якщо позивачем є фізична особа або юридична особа, яка не є суб`єктом владних повноважень; якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, тоді незалежно від результатів розгляду справи понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не підлягають розподілу.

З огляду на викладене правове регулювання, суд дійшов висновку про те, що передбачене статтею 140 КАС України правило щодо присудження витрат спрацьовує, якщо позивачем є фізична особа або юридична особа, яка не є суб`єктом владних повноважень; якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зазначене правове регулювання узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 29.08.2022 у справі № 826/16473/15, в постанові від 16.09.2022 у справі №826/20304/16.

Відтак, суд вказує, про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 248, 256, 293-29 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання представника позивача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - закрити.

Судовий збір поверненню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням строків, передбачених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Суддя Сидор Н.Т.