Справа № 580/4800/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року справа № 580/4800/22
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054, наданої пенсійному органу 26.12.2018 відповідно до постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 із зарахуванням військової служби у повному обсязі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054, надану пенсійному органу 26.12.2018 відповідно до постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 із зарахуванням військової служби у повному обсязі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач звернувся до Головного управління із заявою про зарахуванням військової служби у кратному розмірі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком, однак Головне управління відмовило у такому зарахуванні.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки позову.

27.10.2022 позивач подав суду заяву на усунення недоліків позову.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

15.11.2022 та 21.11.2022 до суду надійшли аналогічні за змістом письмові відзиви на адміністративний позов, в яких відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні з 14.10.1989. Отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Починаючи з 25.12.2018, за бажанням позивача, його було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Під час переведення позивача на пенсію за віком Головним управлінням враховано періоди його роботи, у тому числі навчання в період з 01.09.1953 по 25.06.1957 (03 роки 09 місяців 25 днів) та календарний період військової служби з 27.07.1957 по 13.10.1989 (32 роки 02 місяці 17 днів). Загальний страховий стаж Позивача становить 45 років 11 місяців 04 дні.

При цьому, обрахунок зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054 періодів військової служби у пільговому (кратному) розмірі можливий лише при призначенні (переходу) позивача на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Обчислення вислуги років військової служби у пільговому розмірі, під час визначення розміру страхового стажу для призначення за віком ні Законом № 1058, ні Законом № 2011-ХІІ не передбачено.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач з 14.10.1989 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду.

Позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

26.12.2018 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-ІV).

21.09.2022 позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив при призначенні пенсії за віком з 26.12.2018 врахувати страховий стаж 65 років 7 місяців 5 днів, з урахуванням військової служби на пільгових умовах 19 років 8 місяців 1 день відповідно до постанови КМУ від 12.08.1993 № 637.

Листом від 05.10.2022 № 5785-6023/М-02/8-2300/22 Головне управління повідомило позивача, що Законом № 1058-ІV не передбачено зарахування до страхового стажу періодів проходження військової служби у пільговому обчисленні. Оскільки позивачеві призначена пенсія відповідно до Закону № 1058-ІV немає законодавчих підстав для врахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періоду військової служби, зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054.

Дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування періоду військової служби позивача у пільговому обчисленні позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд за захистом своїх прав з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054 суд встановив, що позивач проходив військову службу в період з 27.07.1957 по 13.10.1989, який у календарному обчисленні становить 32 роки 2 місяці 16 днів.

Згідно з розрахунком страхового стажу позивача для обчислення пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він становить 45 років 11 місяців 4 дні, до якого також включено період військової служби (32 роки 2 місяці 17 днів).

Отже, доводи позивача, що під час обчислення пенсії не враховано стаж його військової служби згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054, суд вважає необґрунтованими.

Стосовно посилання позивача про необхідність обчислення стажу його військової служби у пільговому відношенні, суд зазначає таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

На підставі п. а ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, ж статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку і на день звільнення мають відповідну вислугу календарних років.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

При обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту а ст. 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, якою затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам (далі Порядок № 393).

Відповідно до підп. б, в п.3 Порядку № 393, за яким до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

б) один місяць служби за два місяці: на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками - за умовами, що визначаються Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки України;

в) один місяць служби за півтора місяця: на підводних човнах (крім зазначених у підпункті б цього пункту) в період перебування їх у строю.

Проте, в пункті 1 зазначеного Порядку № 393 йдеться, що його приписи застосовуються для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Натомість, як установлено судом вище, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, який не передбачає зарахування військової служби у пільговому відношенні до страхового стажу пенсіонера.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, а відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 28.11.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК