Справа № 160/9075/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року Справа № 160/9075/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
30 червня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25.11.2021 року № 2080-15/VІІІ «Про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що не погоджується з рішенням відповідача про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу з підстав не з`ясування спірного питання з сусідами стосовно бажаної земельної ділянки, що призводить до порушеня прав позивача, що є підставою для його скасування та визнання незаконним. Позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року отримана представником відповідача 13 липня 2022 року, проте, станом на день прийняття рішення відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 18.10.2022 року. В подальшому розгляд справи перенесено на 01.11.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 160/9075/22 та розпочато розгляд справи по суті, розгляд справи по суті у судовому засіданні призначено 01 листопада 2022 року о 11:10 год.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
27 серпня 2021 року ОСОБА_4 подано до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області заяву разом з правовстановлючими документами на гараж, в якій просила надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,0026 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, яка знаходиться в АДРЕСА_2 біля будинку, (вхідний номер 3308/2-14).
25 листопада 2021 року Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , було прийнято рішення «Про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу», яким відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 , у зв`язку з нез`ясованим спірним питанням з сусідами стосовно бажаної земельної ділянки.
Не погодившись із прийнятим Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області рішенням про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Частина перша статті 144 Конституції України зазначає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Як встановлено судом, 27 серпня 2021 року позивач звернулась до Новоолександрівської сільської ради з заявою про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,0026 га для будівництва індивідуального гаражу та подала всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України.
Рішенням восьмого скликання п`ятнадцятої сесії Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25.11.2021 року № 2080-15/VIII відмовлено ОСОБА_4 у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 відмовлено.

Підставою для відмови у наданні дозволу було не з`ясоване питання з сусідами стосовно бажаної земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведені норми права, суд вважає, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, не передбачених нормами ЗК України та фактично жодним чином не обґрунтував наявність правових підстав для такої відмови.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 681/1039/15-ц, стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про відмову у наданні дозволу незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Тобто, при добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність.

Тобто, правомірність користування земельними ділянками громадянами повинно доводитись відповідними документальними підтвердженнями, які були необхідні в час отримання таких земельних ділянок.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України. Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. Такої підстави для відмови у наданні дозволу, як не з`ясоване питання з сусідами стосовно бажаної земельної ділянки, чинне законодавстов не містить.

З огляду на наведене вище та з урахуванням встановлених обставин справи і наведених норм права, які регулюють спірні правовідносин, суд зробив висновок, що, відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач діяв всупереч вимог Конституції України та ЗК України, не на підставі та не у межах повноважень передбачених законом, а також без урахування всіх обставин по справі, у зв`язку з чим рішення рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25.11.2021 року № 2080-15/VІІІ «Про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу» є протиправним та підлягає скасуванню, а позовна вимога в цій частині задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Новоолександрівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області () розглянути на найближчому пленарному засіданні (сесії) питання про надання ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

З метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати Новоолександрівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області () повторно розглянути Новоолександрівській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області () на найближчому пленарному засіданні (сесії) заяву ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 .

Частиною першою, другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та у відповідності до норм чинного законодавства України, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд зробив висновок про задоволення позовних шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25.11.2021 року № 2080-15/VІІІ «Про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу» та зобов`язання повторно розглянути Новоолександрівській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області () на найближчому пленарному засіданні (сесії) заяву ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 .

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією № 0.0..1 від 29.06.2022 року.

Керуючись ст. ст. 241-246, 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52070, Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 74) про визнання протиправним та скасування рішення - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25.11.2021 року № 2080-15/VІІІ «Про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу».

Зобов`язання повторно розглянути Новоолександрівській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області () на найближчому пленарному засіданні (сесії) заяву ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 28.11.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук