Справа № 480/5880/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2022 року Справа № 480/5880/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5880/22 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з неї податковий борг загальною сумою 7283,50 грн., а саме:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11010500) в сумі 5641,92 грн.;
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11011001) в сумі 1641,58 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 7283,50 грн. Податкові зобов`язання сформовані з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 5641,92 грн. та військового збору, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 1641,58 грн. Відповідачу надсилалась податкова вимога від 18.01.2019, однак сума боргу залишилась не сплаченою.
Ухвалою суду від 14.09.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Позивачем усунено недоліки позовної заяви та ухвалою суду від 21.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Дана ухвала суду була направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією на адресу, зазначену в довідці ЦНАП у м. Суми Сумської міської ради, де з 09.02.2016 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (а.с. 24), однак конверт з вкладенням повернуто з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 36).
Таким чином, відповідно до ч.11 ст. 126 КАС України, ухвала суду не вручена відповідачу з незалежних від суду причин та вважається врученою належним чином.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
За відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 5641,92 грн.
Крім того податковим органом було нараховано пеню в сумі 784,42 грн. (а.с. 4).
Крім того податковим органом було нараховано пеню з військового збору в сумі 235,33 грн. (а.с. 4).
На підтвердження наявності заборгованості за відповідачем Головним управлінням ДПС у Сумській області надано розрахунок податкової заборгованості та витяг з картки особового рахунку відповідача (а.с. 4, 5).
Заборгованість відповідачем не була погашена, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Як визначено п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно із п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Вказаний Акт було направлено податковим органом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та отримано нею 27.10.2018 (а.с. 9).
Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись податковим органом за адресою: АДРЕСА_1 , проте були повернуті з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 13).
Доказів того, що відповідачем було сплачено визначені податковим органом грошові зобов`язання матеріали справи не містять.
Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку, тому визначені ними суми грошового зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем винесено податкову вимогу від 18.01.2019 №2165-54 (а.с. 3), в якій було визначено суму податкового боргу на момент винесення податкової вимоги у розмірі 7283,50 грн. Дана вимога направлялася рекомендованою кореспонденцією за адресою: АДРЕСА_2 , однак була повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою" (зв. бік а.с. 3).
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610.
Пунктом 7 розділу IV зазначеного Порядку встановлено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Системний аналіз зазначених положень зумовив висновок про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення вимоги про стягнення податкового боргу.
Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Суд зазначає, що саме місце проживання платника податків у розумінні п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України є податковою адресою відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , яка була відома ГУ ДПС України в Сумській області з жовтня 2018 року.
Отже, податковому органу при направленні податкових-повідомлень рішень від 09.11.2018, до того як була сформована податкова вимога від 18.01.2019, було відоме зареєстроване місце проживання відповідача.
Проте, податкова вимога №2165-54 від 18.01.2019 була надіслана відповідачу на адресу: АДРЕСА_2 та була повернута до контролюючого органу з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 3).
Суд зазначає, що ухвалою про витребування доказів було зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області надати суду письмові пояснення щодо направлення податкової вимоги на адресу: АДРЕСА_2 , у той час як зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 09.02.2016 є АДРЕСА_1 .
Представником позивача надано до суду письмові пояснення, у яких зазначено, що при постановці на облік до контролюючого органу ОСОБА_1 вказала адресу реєстрації - АДРЕСА_2 .
Проте, суд наголошує, що будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано.
Посилання представника ГУ ДПС в Сумській області на те, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, а тому податкова вимога надсилалася саме на таку податкову адресу: АДРЕСА_2 , а також те, що платник податків не звертався із заявою про внесення відповідних змін до облікової картки щодо податкової адреси є безпідставним, оскільки податковим органом не надано доказів на підставі чого та коли податковим органом було внесено зміни до реєстраційних даних ОСОБА_1 (а.с. 43), у той час, як адреса зареєстрованого місця проживання відповідачки, на яку раніше направлялись податкові повідомлення-рішення та Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, з 09.02.2016 не змінювалась.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що податковий орган виконав обов`язок надсилання платнику податків виключно податкових повідомлень-рішень, які є підставою для визначення суми податкового боргу, що є предметом розгляду справи.
При цьому матеріали справи не підтверджують правомірність дій податкового органу в частині належним чином виконання обов`язку надсилання податкової вимоги від 18.01.2019 № 2165-54 платнику податків за місцем проживання відповідача, яка з 09.02.2016 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та на яку було позивачем направлено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що податкова вимога від 18.01.2019 № 2165-54 направлена на адресу фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , в порядку, встановленому законодавством, в т.ч. і Податковим кодексом України, а тому посилання податкового органу на те, що сума, яка заявлена до стягнення є узгодженою та надає право звернення ГУ ДПС в Сумській області до суду, є безпідставними, вимоги заявлені передчасно, у податкового органу не виникло право звернення до суду відповідно до норм Податкового кодексу України.
Суд звертає увагу, що виключно після дотримання порядку направлення податкової вимоги від 18.01.2019 № 2165-54 податковий орган має право звернутися до суду із позовною заявою щодо стягнення податкового боргу з платника податків, в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска