Справа № 360/1840/22
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

01 грудня 2022 року Справа № 360/1840/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), в якому позивач просить суд:

-визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу роботи період проходження служби з 25.04.1981 по 25.04.1983;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з часу звернення із заявою від 03.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

03 серпня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою та необхідними документами до Богородчанського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про отримання пенсійних виплат. На час звернення позивачу виповнилося повних 60 років.

Після розрахунку стажу виявилося, що для отримання пенсійних виплат не вистачає страхового стажу, оскільки відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років. Тому рішенням ГУ ПФУ в Луганській області від 12.08.2022 № 62 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, із за відсутності необхідного страхового стажу 29 років.

В рішенні від 12.08.2022 № 62 вказано про те, що за поданими позивачем документами, загальний страховий стаж складає 20 років 7 місяців 18 днів.

До страхового стажу не враховано періоди проходження військової служби з 25.04.1981 по 25.04.1983 та періоди роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 .

Також відповідачем не взята до уваги архівна довідка від 09.06.1993 №17017, яка видана Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, завірена 02.08.2022 в.о. директора департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА ОСОБА_2 .

Позивач з рішенням відповідача не згоден, вважає, що має право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву від 16.11.2022 №1200-0902-8/25654, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву зазначив, що 03.08.2022 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Заяву від 03.08.2022 зареєстровано 03.08.2022 за № 3746.

Позивачем було додано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 (категорія 2) серія НОМЕР_2 , видане 28.06.1993 Івано-Франківською обласною держадміністрацією, на якому проставлено штамп червоного кольору «Перереєстровано».

Після реєстрації заяви позивача про призначення пенсії від 03.08.2022 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено відповідний структурний підрозділ - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке розглянуло заяву позивача від 03.08.2022 та прийняло рішення від 12.08.2022 № 62 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 12.08.2022 № 62 направлено на адресу позивача листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.08.2022 № 0900-0204-8/28602.

Відповідач зазначив, що за наслідком розгляду наданих позивачем разом із заявою від 03.08.2022 документів встановлено, що страховий стаж позивача станом на 03.08.2022 складає 20 років 07 місяців 18 днів, що не відповідає вимогам, встановленим до страхового стажу статтею 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

За розглядом документів до страхового стажу позивача не зараховано: період роботи в колгоспі ім. Шевченка у 1970 році (17 відпрацьованих трудоднів), за довідкою від 21.08.2017 № Д37/04-01, виданою Архівним відділом Богородчанської районної державної адміністрації, оскільки позивач (1962 року народження) у 1970 році досяг 8 років, що є порушенням Кодексу законів про працю та період проходження військової служби з 25.04.1981 по 25.04.1983 відповідно до військового квитка серія НОМЕР_3 , виданого 09.04.1981, заповненого російською мовою, оскільки за паспортом громадянина України серія НОМЕР_4 , виданим 19.09.1997 Богородчанським РВ УМВС в Івано-Франківській області, прізвище позивача російською мовою записано як « ОСОБА_3 », у той час, коли у військовому квитку « ОСОБА_4 ». Тобто, як вказує відповідач, прізвище у військовому квитку серія НОМЕР_3 не відповідає прізвищу позивача, зазначеному у паспорті, та підлягає уточненню довідкою.

Крім того, відповідач вказав, що довідка від 22.08.2022 № 33, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачем на розгляд не надавалась, оскільки її видано після подання 03.08.2022 заяви про призначення пенсії за віком. Періоди роботи за трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 без дати заповнення, оскільки прізвище особи, якій її видано російською мовою «Дерен» не відповідає прізвищу позивача, зазначеному у паспорті. Також на титульній сторінці зазначеної трудової книжки записано лише рік народження особи, якій її видано, 1962, без зазначення дати та місяця народження та не зазначено дати заповнення трудової книжки, що не відповідає вимогам, встановленим Інструкцією № 58 та постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162.

Відповідач також зазначив, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 без дати заповнення немає сторінок 4-5 (в електронній пенсійній справі відсутні відповідні завантаження).

На підставі довідок від 21.08.2017 № Д37/04-01 та № Д 38/04-01, виданих Архівним відділом Богородчанської районної державної адміністрації, позивачу зараховано роботу в колгоспі у періоди: з 01.08.1980 по 24.04.1981 0 р. 8 м. 24 дн.; з 26.04.1983 по 31.12.1983 - 0 р. 8 м. 06дн.; з 01.01.1984 по 31.12.1984 - 0 р. 7 м. 21дн.; з 01.01.1985 по 20.12.1986 - 1 р. 11 м. 20дн.; з 07.06.1987 по 31.12.1998 - 11 р. 6 м. 25дн.; з 01.01.1999 по 15.08.1999 - 0 р. 3 м. 23дн.

Щодо неврахування копії архівної довідки від 09.06.1993 № 17017 (вихід. № 24/17017) про виконання задач з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у складі військової частини № НОМЕР_5 (Зелений Мис), виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, та завіреної 02.08.2022 в.о. директора департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА ОСОБА_2 , відповідач зазначив, що з копії архівної довідки від 09.06.1993 № 17017 (під час її видачі) її не було завірено печаткою установи, що її видала, а саме Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу.

Архівна довідка від 09.06.1993 № 17017 видавалась позивачу Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу та департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА не є правонаступником Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу. Отже, як вказує відповідач, копія архівної довідки від 09.06.1993 № 17017, відповідно до Порядку № 22-1, має бути посвідчена нотаріально або Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, чи органом, що призначає пенсію.

В 1986 році до 31.12.1986 11 днів, в 1987 році (з 21.12.1986 по 06.06.1987) 157 днів, в промзоні ЧАЕС з 09.01 по 14.01, 26.01, 07.02, з 16.02 по 18.02, 10.03, 17.03, 20.03, 28.03, 04.04 позивач виконував задачі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у складі військової частини № НОМЕР_5 (Зелений Мис), що підтверджується копією архівної довідки Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 09.06.1993 №17017. З довідки від 21.08.2017 № Д 38/04-01, виданої Архівним відділом Богородчанської районної державної адміністрації, не можливо встанови факт підвищеної оплати праці за період виконання обов`язків у зоні відчуження в 1986-1987 роках.

Позивачем довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження разом із заявою від 03.08.2022 не надавалось та повноваження в.о. директора департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА ОСОБА_5 на право підпису або завірення копій документів разом із заявою від 03.08.2022 позивачем також не надавалось.

Також відповідач зазначив, що посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), яке відповідно до пункту 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

У Порядку № 22-1 чітко зазначено, що документом, який засвідчує особливий статус особи може бути довідка архівної установи, в якій зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон № 796-XII).

Статтею 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно частини 2 статті 14 Закону №796-XII категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відповідно до статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

Згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

За приписами ч. 1 ст. 15 вказаного Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

В пункті 10 Порядку уточняється, на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Позивачем довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження разом із заявою від 03.08.2022 не надавалось.

Крім того, повноваження в.о. директора департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА І. Миронюка на право підпису або завірення копій документів разом із заявою від 03.08.2022 позивачем не надавалось (наказ про розподіл обов`язків, довіреність тощо).

Відповідач також вказав, що пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» постановлено Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям: забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них; утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення; провести до 1 січня 2022 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень:

- особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

- особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Отже, як вказує відповідач, позивач мав до 01.01.2022 замінити посвідчення серія НОМЕР_2 , видане 28.06.1993 Івано-Франківською обласною держадміністрацією, у зв`язку з затвердженням нових зразків посвідчень.

За наявним страховим стажем позивач набуде право на призначення пенсії з 14.07.2027, про що зазначено у рішенні відповідача від 12.08.2022 № 62.

Щодо позовної вимоги визнати неправомірним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач зазначив, що оскільки позивач звертався за призначенням пенсії за віком, його заява від 03.08.2022 розглядалась відповідачем відповідно до вимог Закону № 1058.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильній АЕС у 1986-1987 роках (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

03.08.2022 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян №1 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про призначення пенсії за віком та надав відповідні документи. Заяву прийнято 03.08.2022 та зареєстровано за №3746.

За екстериторіальним принципом заяву та документи, подані разом з нею були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішенням від 12.08.2022 №62 ГУ ПФУ в Луганській області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 20 років 7 місяців 18 днів. За розглядом документів до страхового стажу не зараховано:

- період роботи в колгоспі ім. Шевченка у 1970 році (17 відпрацьованих трудоднів) за довідкою від 21.08.2017 № Д37/04-01, оскільки вік заявника складав 8 років, що є порушенням ст. 188 Кодексу законів про працю України;

- період проходження військової служби з 25.04.1981 по 25.04.1983 згідно з військовим квитком від 09.04.1981 серії НОМЕР_7 , оскільки прізвище не відповідає паспортним даним заявника (підлягає уточненню довідкою);

- період за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що на титульному аркуші зазначено лише рік народження (число та місяць відсутні), прізвище не відповідає паспортним даним заявника та відсутня дата заповнення трудової книжки.

Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що до матеріалів електронної пенсійної справи додана копія архівної довідки від 09.06.1993 №24/17017, яка видана Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, про участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини № НОМЕР_5 , що не завірена печаткою Управління, та створена Департаментом соціальної політики Івано-Франківської державної адміністрації (порушення пункту 2.23 та п.4.2 Порядку №22-1).

Дата, з якої ОСОБА_1 матиме право на пенсійну виплату за наявним страховим стажем 14.07.2027.

В матеріалах справи наявні: трудова книжка серії НОМЕР_1 ; довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.08.2022 №33; військовий квиток серії НОМЕР_7 від 09.04.1981; архівна довідка Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу №24/17017 від 09.06.1993; архівна довідка Богородчанської районної Державної адміністрації від 21.08.2017 №Д37/04-01; витяг з реєстру територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_1 ; довідка Управління соціального захисту населення Івано-Франківської державної адміністрації від 02.08.2022 №25; диплом серії НОМЕР_8 від 31.07.1980; архівна довідка від 21.08.2017 №Д38/04-01 та індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) за період з 1998 по 2005 роки.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

9 липня 2003 року було ухвалено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Абзацом 4 частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого: пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частинами першою, другою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 01.01.2019, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 01.01.2027 по 31.12.2027 - від 15 до 24 років.

Нормативно-правовий акт, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон № 796-XII).

Статтею 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно частини 2 статті 14 Закону №796-XII категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Стаття 55 Закону №796-XII визначає умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, згідно частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Призначення та виплата пенсій, передбачених цим Законом, і щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи провадяться територіальними органами Пенсійного фонду України (стаття 60-1 Закону №796-XII).

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1) в редакції, що діє на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) [...] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком, визначений пунктом 2.1 Порядку № 22-1.

Так до заяви про призначення пенсії додаються:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004, орган, що призначає пенсію, додає довідку з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 5);

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок

Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

За приписами пункту 2.23 Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Згідно пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За приписами пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У вказаній статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності. Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів також дає можливість фізичній чи юридичній особі сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які вона має право очікувати від суб`єкта владних повноважень.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Як було встановлено судом, 03.08.2022 позивач звернувся до структурного підрозділу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком разом з необхідним пакетом документів.

За принципом екстериторіальності його заяву було розглянуто відповідачем та рішенням від 12.08.2022 №62 ГУ ПФУ в Луганській області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного стажу згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Нормативно-правове обґрунтування рішення викладено виключно з позиції звернення позивача за призначенням пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Жодних висновків про те, чи має позивач право на призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішення відповідача не містить.

Як зазначив сам відповідач у відзиву, заява позивача про призначення пенсії за віком розглядалась лише відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що діюче пенсійне законодавство: як то Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так і Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - передбачають призначення такого виду пенсії як пенсія за віком, однак в статті 55 Закону №796-XII закріплені певні особливості щодо віку та страхового стажу. Крім того, згідно Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії затверджена єдиного зразка в додатку 1. При цьому, позивач подавав заяву про призначення пенсії особисто у структурне відділення територіального органу Пенсійного фонду і співробітник установи зобов`язаний був при прийнятті документів, перш за все перевірити зміст заяви та з`ясувати наявніcть у заявника особливого статусу, надати інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії, а також повідомити про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів. Саме від таких дій залежить в подальшому визначення Пенсійним фондом відповідно до якого закону особа має або не має право на призначення пенсії. При цьому жоден нормативно-правовий акт не вимагає від особи зазначати в заяві про призначення пенсії за віком відповідно до якого конкретного закону нею подається така заява.

Оскільки позивач має особливий статус - учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2, працював в зоні ураження, страховий стаж позивача визначено Пенсійним фондом в 20 років 7 місяців 18 днів, вік позивача на дату звернення з заявою - 60 років, тому він має право на призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До компетенції Пенсійного фонду належить установлення право особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів та застосування найбільш сприятливого закону задля реалізації конституційного права особи на соціальних захист з боку держави.

Враховуючи те, що позивач у відповідності до вимог діючого пенсійного законодавства подав заяву належного зразка про призначення пенсії за віком разом з необхідним пакетом документів, має право на призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а відповідач прийняв рішення, виходячи саме з підстав звернення за призначенням пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд дійшов висновку про те, що відповідач прийняв рішення без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не оцінив усіх фактів та обставин, що мають значення, а також не застосував норми права, які підлягають застосуванню до позивача.

У зв`язку з чим, рішення відповідача не відповідає критеріям обґрунтованості та законності.

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача від 12.08.2022 №62 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів та із урахуванням висновків суду.

У зв`язку з цим, враховуючи приписи частини другої статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним).

Мотивам, з яких виходив відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, що зазначені відповідачем у відзиві на позов, суд не надає оцінки та вважає неприйнятними, оскільки оцінка рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що згідно Порядку № 22-1 Пенсійний фонд має право провести додаткову перевірку достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, у зв`язку з чим відповідач наділений правом перевірити всі необхідні для цього відомості стосовно особливого статусу позивача шляхом направлення відповідних запитів до компетентних органів, наприклад, до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації з приводу наявності в них оригіналу архівної довідки №17017 від 09.06.1993 Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу, витребовування її задля завірення копії або проведення відповідних консультацій з позивачем та роз`яснення йому надання завіреної нотаріально копії такої довідки.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що позивач має право на дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів, і це право позивачу повинен був роз`яснити співробітник Пенсійного фонду при прийнятті від позивача документів та встановлення невідповідності, наприклад, прізвища у військовому квитку та трудовій книжці, а також надання довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Беручи до уваги той факт, що відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період військової служби з 25.04.1981 по 25.04.1983 у зв`язку з тим, що прізвище не відповідає паспортним даним позивача, при цьому позивачем надана уточнююча довідка від 22.08.2022 №33, видана ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує проходження ним військової служби у вказаний період, тому суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача зарахувати даний період до страхового стажу при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком.

У відповідності до частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Посилання відповідача на те, що позивач не отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2 нового зразка, є неприйнятним, оскільки в його посвідченні стоїть відмітка "перереєстровано", ним надана відповідна довідка компетентного органу, а крім того це жодним чином не скасовує та не впливає на його особливий статус. Обов`язок щодо видачі нових посвідчень лежить на відповідальному за це суб`єкті владних повноважень, а не на позивачеві.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач в ході розгляду справи не довів правомірність свого рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог та обранням належного способу захисту порушених прав.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору, інших вимог щодо відшкодування судових витрат сторонами не заявлено.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241, 243, 246, 256, 262 291, 294, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, адреса: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 12 серпня 2022 року №62 щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 25.04.1981 по 25.04.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів та із урахуванням висновків суду.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова