Справа № 240/135/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/135/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

28 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємство "-Інтертранс-" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2022 року позивач, ПП"-Інтертранс-", звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідача), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №309527 від 21.12.2021 Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яке є територіальним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 02.05.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень. Натомість позивачем доведено наявність у водія на момент зупинки транспортного засобу визначених ст.39 Закону №2344 документів, на підставі яких здійснювалось перевезення автомобільним транспортом.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що під час проведення рейдової перевірки водія транспортного засобу позивача встановлено відсутність полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, про що складений акт №316907 від 21.10.2021, з яким водій ознайомився, проте від надання пояснень та підпису відмовився, про що сказано у акті.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача наголошує, що посадовою особою відповідача було сфальсифіковано акт перевірки, а тому винесена постанова є протиправною. Доказів протилежного до суду надано не було.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.10.2021 о 01 год 38 хв провідним спеціалістом Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Єгоровим С.О. на підставі направлення на перевірку від 19.10.2021 №026521 проведено перевірку транспортного засобу Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , належного ПП"-Інтертранс-", керованого водієм ОСОБА_1 , встановлено відсутність полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, про що складений акт №316907 від 21.10.2021. Водій від надання пояснень та підпису акту відмовився.

21.12.2021 за результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Рябим О.І. прийнято постанову № 309527 про застосування до ПП"-Інтертранс-" адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн за порушення ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344) визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами частини 1 ст. 39 Закону №2344 визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Зокрема, документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях визначено Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176 (далі - Правила №176).

Відповідно до п. 51 Правил №176, нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу.

Згідно п. 56 Правил №176, договір на здійснення нерегулярних перевезень, що укладається між юридичною або фізичною особою та автомобільним перевізником у письмовій формі, повинен містити дату і час здійснення перевезень, початковий та кінцевий пункти маршруту, маршрут перевезення і державний реєстраційний номер транспортного засобу та мету поїздки.

Пунктом 61 Правил №176 передбачено, що під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконання ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

При цьому, відповідно до пункту 16 Порядку №1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Пунктом 16 Порядку №1567, серед іншого, передбачено, що під час проведення рейдової перевірки можливе використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (п. 20 Порядку №1567).

Згідно з п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як встановлено судом першої інстанції із відзиву на адміністративний позов відповідачем додано договір із замовником транспортних послуг, а саме договір від 20.10.2021, укладений між ПП"-Інтертранс-" та ФОП ОСОБА_2 про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, маршрут руху: начальний пункт Херсон, проміжні пункти маршруту: Миколаїв, Одеса, Умань, Київ, КПП Бачевск, кінцевий пункт: Москва.

Натомість, в акті перевірки вказано, що при опитуванні пасажирів було виявлено, що вони їдуть до м.Києва, а не до м.Москва, як передбачено вказаним договором.

Тобто, перевіряючий ставить під сумнів зупинку в м.Київ, який також є пунктом маршруту, встановленого вищевказаним договором. При цьому, слідування пасажирів до проміжних пунктів маршруту не суперечить умовам договору.

Разом з тим встановлено, що позивачем надано до суду договір обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водіїв автотранспортних засобів №НВТ-586974 від 15.02.2021, укладений між ТДВ "СК" Гардіан" (страховик) та ПП"-Інтертранс-" (страхувальник) щодо ОСОБА_1 (застрахована особа), зі строком дії з 16.02.2021 до 15.02.2022, тобто, який був дійсним на момент зупинки транспортного засобу (21.10.2021). Також надано прибутковий касовий ордер від 19.10.2021 про сплату ФОП ОСОБА_2 18000 грн. Зазначені документи спростовують доводи відповідача зазначені в акті перевірки.

Також встановлено, що відповідачем до відзиву надано дорожній лист №014977 20.10-23.10.2021 автобуса в міжнародному сполученні Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , належного ПП"-Інтертранс-", керованого водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в якому у рядку "Відмітка органу державного контролю" вищезазначеного дорожнього листа посадовою особою Укртрансбезпеки не зазначено жодної інформації за результатами перевірки, що викликає сумніви щодо дійсного проведення перевірки транспортного засобу позивача, з`ясування у водія про наявність всіх документів, визначених ст.39 Закону №2344, складення акту перевірки.

Водночас відповідачем інших доказів на підтвердження встановленого порушення, крім акту перевірки, який складено одноособово перевіряючим, не надано.

Крім того, пояснення свідків чи особи, що притягається до відповідальності, а також інші фото чи відеодакази матеріали справи не містять.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень, натомість, позивачем доведено наявність у водія на момент зупинки транспортного засобу визначених ст.39 Закону №2344 документів, на підставі яких здійснювалось перевезення автомобільним транспортом, а тому суд першої інстанції законно та обґрунтовано скасував постанову №309527 від 21.12.2021 Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яке є територіальним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, про застосування до ПП"-Інтертранс-" адміністративно-господарського штрафу.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.