Справа № 400/4812/22
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 р. Справа № 400/4812/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 року з обмеженням її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити починаючи з 01.03.2022 року та у подальшому здійснювати ОСОБА_1 виплату пенсії в повному обсязі, з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верст населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром, із урахуванням проведених виплат.

Ухвалою від 02.11.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно обмежив його пенсію максимальним розміром після її перерахунку на підставі рішення суду.

Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні вимог просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав на те, що з 01.03.2022 року на виконання Постанови № 118 позивачу було проведено індексацію основного розміру пенсії. На виконання рішення суду від 12.04.2022 року у справі № 400/1657/22 відповідачем було проведено перерахунок пенсії Позивачу на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 09.03.2021 року № 9/1/2095 у розмірі 90% сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, розмір пенсії склав 20363,31 грн.

Оскільки судом не було покладено зобов`язання на відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з врахуванням норм Постанови № 118, то й дії відповідача, що полягають у проведенні перерахунку пенсії лише в межах покладених судом зобов`язань, є правомірними.

Станом на 01.01.2022 року максимальний розмір пенсії становить 19340,00 грн., а з 01.07.2022 року 20270,00 грн. Розмір пенсії до виплати в липні 2022 року становив 20363,31 грн., що є більшим, ніж максимальний розмір пенсії, визначений станом на липень 2022 року, тому твердження позивача про обмеження максимального розміру його пенсії є необґрунтованим та безпідставним.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач є пенсіонером Збройних Сил України, якому відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі Закон України № 2262) була призначена пенсія за вислугу років.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року у справі № 400/3755/21 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 09.03.2021 року № 9/1/2095 з урахуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення.

ГУ ПФУ на виконання вказаного рішення здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року, але обмежило її максимальним розміром.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 400/1657/22 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 року з обмеженням її максимальним розміром та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 підтримку від 09.03.2021 року № 9/1/2095 з урахуванням раніше проведених виплат.

Але, як зазначає позивач, ГУ ПФУ продовжувало виплату йому пенсії з обмеженням її максимальним розміром.

18.05.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії згідно з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі №400/1657/22.

Листом від 24.06.2022 року № 5328-4526/П-02/8-1400/22 ГУ ПФУ повідомило позивача, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 400/1657/22 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року. Розмір пенсії склав 20363,31 грн. Виплату пенсії в новому розмірі буде забезпечено в липні 2022 року. Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року, на виконання рішення суду, з урахуванням раніше проведених виплат, склала 135922,84 грн.

Позивач, посилаючись на здійснення перерахунку пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про Індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верст населення у 2022 році» (далі та раніше за текстом Постанова № 118), зазначає, що ГУ ПФУ знов здійснено обмеження його пенсії максимальним розміром.

Не погоджуючись з зазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262 (в редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Отже, ще з 20.12.2016 року ст. 43 Закону України № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, зміни, внесені аконом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року дозволяють стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII до ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі № 522/16882/17 та від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17.

Отже, до осіб, пенсії яким призначені відповідно до Закону України № 2262, обмеження максимального розміру пенсії не застосовуються.

Одночасно з цим п. 2 Постанова № 118 (набрала чинності з 01.03.2022 року) встановлено, що з 01.03.2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

З 01.03.2022 року на виконання Постанови № 118 позивачу було проведено індексацію основного розміру пенсії.

Але у подальшому, на виконання рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 400/1657/22, здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 09.03.2021 № 9/1/2095 у розмірі 90% сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром

Розмір пенсії склав 20363,31 грн.: 22625,90 грн. (основний розмір пенсії) х 90% сум грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду у справі № 400/1657/22 здійснено без проведення індексації, відповідно до Постанови № 118, оскільки такі зобов`язання на відповідача не покладались.

Розмір пенсії до виплати в липні 2022 року становив 20363,31 грн, що є більшим, ніж максимальний розмір пенсії, визначений станом на липень 2022 року 20270,00 грн.

Посилаючись на вказане, відповідач наголошує на тому, що твердження позивача про обмеження максимального розміру його пенсії є необґрунтованим та безпідставним.

Суд погоджується з тим, що розмір пенсійної виплати позивача не обмежено максимальним розміром. Одночасно з цим, суд звертає увагу на те, що відповідачем підтверджено факт здійснення перерахунку пенсії без врахування індексації, відповідно до положень Постанови № 118.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.04.2019 року без врахуванням індексації, згідно Постанови № 118 та зобов`язати ГУ ПФУ здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням індексації згідно Постанови № 118, без обмеження її максимальним розміром, із урахуванням проведених виплат.

Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії з урахуванням індексації, згідно з Постановою № 118, без обмеження її максимальним розміром в подальшому задоволенню не підлягає, оскільки суд здійснює захист лише порушеного права особи, а не права, яке може бути порушено в майбутньому.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без врахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верст населення у 2022 році»

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верст населення у 2022 році», без обмеження її максимальним розміром, із урахуванням проведених виплат.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )судові витрати у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 29.11.2022 року.

Суддя О.В. Малих