Справа № 440/9431/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9431/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення №24 від 02 вересня 2022 року Відділу перерахунків пенсії №3 (м. Миргород) Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 1-5/.

Позов обґрунтований тим, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, на підставі пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим звернувся до відповідача із заявою про виплату такої допомоги. Рішенням Відділу перерахунків пенсії №3 (м. Миргород) Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 02 вересня 2022 року позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги у зв`язку із відсутністю 35 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, визначених законодавством. З рішенням відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій як педагогічному працівнику позивач не погоджується та вважає його протиправним, оскільки періоди проходження ним строкової служби з 06 травня 1981 року по 15 травня 1983 року та його роботи на посаді керівника художньої самодіяльності Кременчуцького СПТУ-29 з 22 жовтня 1985 року по 17 серпня 1989 року підлягають врахуванню до стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 29-30/ зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №440/11099/21 Відділом перерахунків пенсії №3 (м. Миргород) Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву позивача від 09 вересня 202 року щодо призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийнято рішення №24 від 02 вересня 2022 року про відмову в призначенні такої допомоги у зв`язку із відсутністю 35 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, визначених законодавством.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області 19 липня 1999 року /а.с. 6-7/.

Відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_2 від 28 серпня 1980 року /а.с. 14-15/ та військовому квитку НОМЕР_3 від 06 травня 1981 року /а.с. 16-17/ ОСОБА_1 :

- з 06 травня 1981 року по 15 травня 1983 року (згідно із розрахунком стажу 2 роки 00 місяців 10 днів) проходив строкову військову службу;

- з 22 жовтня 1985 року по 17 серпня 1989 року (згідно із розрахунком стажу 3 роки 09 місяців 26 днів) працював на посаді керівника художньої самодіяльності Кременчуцького СПТУ-29.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №440/11099/21, що набрало законної сили 14 грудня 2021 року /а.с. 9-12/, встановлено обставини справи, які в силу положень частини четвертої статті 78 КАС України, не доказуються при розгляді цієї справи, а саме: 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського об`єднаного управління ПФУ із заявою за призначенням/перерахунком пенсії за віком. З матеріалів пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 43 роки 7 місяців 3 дні. Крім того, ОСОБА_1 подано до Миргородського об`єднаного управління ПФУ заяву від 09 вересня 2020 року про надання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій в зв`язку з виходом на пенсію за віком, як працівнику закладу освіти, який має необхідний стаж. Рішенням Управління застосування пенсійного законодавства відділу з питань призначення пенсій (Миргородський район) ГУ ПФУ в Полтавській області від 15 вересня 2020 року № 1632 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058 за відсутністю 35 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, визначених чинним законодавством. 20 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про: визнання протиправним та скасування рішення від 15 вересня 2020 року №1632 ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову у призначенні йому грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком; зобов`язання відповідача розглянути його заяву від 09 вересня 2020 року і зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ, період роботи на посаді викладача по класу фортепіано, "естрадний спів" Миргородської дитячої музичної школи з 29 березня 1992 року по 09 вересня 2020 року та здійснити нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №440/11099/21 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом та поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/11099/21; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №440/11099/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління застосування пенсійного законодавства відділу з питань призначення пенсій (Миргородський район) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 вересня 2020 року № 1632; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року про надання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В подальшому, повторно розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання одноразової грошової допомоги від 09 вересня 2020 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі №440/11099/21, рішенням Відділу перерахунків пенсії №3 (м. Миргород) Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 02 вересня 2022 року /а.с. 13, 50/ ОСОБА_1 відмовлено в призначенні грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю 35 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, визначених чинним законодавством.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що до заяви на призначення пенсії за віком від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 додано:

1) трудову книжку НОМЕР_2 від 28 серпня 1980 року;

2) довідку №124 від 28 серпня 2020 року, видану Дитячою музичною школою ім. А.П. Коломійця про періоди роботи на посаді викладача по класу естрадний спів, фортепіано та концертмейстера;

3) копію статуту Миргородської дитячої музичної школи ім. А.П. Коломійця, затвердженого рішенням 30 сесії міської ради п`ятого скликання від 17 лютого 2009 року;

4) копію статуту Миргородської дитячої музичної школи ім. А.П. Коломійця, затвердженого рішенням 17 сесії міської ради сьомого скликання від 11 листопада 2016 року №5.

В результаті аналізу наданих до заяви документів та з урахуванням висновків Полтавського окружного адміністративного суду, викладених в рішенні від 12 листопада 2021 року у справі №440/11099/21, до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", враховано періоди:

- з 28 серпня 1980 року по 22 квітня 1981 року викладач по фортепіано Шишацької дитячої музичної школи (07 місяців 25 днів) згідно записів трудової книжки;

- з 01 грудня 1984 року по 10 жовтня 1985 року - викладач по фортепіано Кременчуцької дитячої музичної школи (10 місяців 10 днів) згідно записів трудової книжки.

- період з 29 вересня 1992 року по 31 серпня 2020 року викладач по фортепіано Миргородської дитячої музичної школи (28 років 05 місяців 03 дні).

Стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 29 років 11 місяців 08 днів.

Не погодившись з рішенням відповідача №24 від 02 вересня 2022 року про відмову у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 30 серпня 2020 року /а.с. 47/.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 /далі Порядок №1191/.

Відповідно до пунктів 2 та 4 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 3, ст. 10), що передбачені:

переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (ЗП України, 1994 р., № 4, ст. 70; Офіційний вісник України, 2002 р., № 39, ст. 1820; 2004 р., № 46, ст. 3052);

переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" (ЗП України, 1992 р., № 11, ст. 271).

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктами 5-7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу наведених норм Верховний Суд в постанові від 15 червня 2022 року у справі № 200/854/19-а зробив висновок, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, до посад у Вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, віднесено: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно записів №10-11 в трудовій книжці НОМЕР_2 від 28 серпня 1980 року позивач у період з 22 жовтня 1985 року по 17 серпня 1989 року працював на посаді керівника художньої самодіяльності Кременчуцького професійно-технічного училища №29.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За даними трудової книжки НОМЕР_2 від 28 серпня 1980 року (записи 1-2) ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду викладача по класу фортепіано в Шишацьку дитячу музичну школу згідно наказу №3 від 28 серпня 1980 року, а 22 квітня 1981 року - звільнено з вказаної посади згідно наказу №12 від 21 квітня 1981 року у зв`язку з призовом до лав Радянської армії.

Зі змісту оскаржуваного рішення №24 від 02 вересня 2022 року слідує, що позивачу відмовлено в призначенні грошової допомоги згідно пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю 35 років стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, визначених чинним законодавством. Так, спеціальний страховий стаж позивача як працівника освіти склав 29 років 11 місяців 08 днів (враховано періоди роботи ОСОБА_1 : з 28 серпня 1980 року по 22 квітня 1981 року - на посаді викладача по фортепіано в Шишацькій дитячій музичній школі (07 місяців 25 днів); з 01 грудня 1984 року по 10 жовтня 1985 року - на посаді викладача по фортепіано в Кременчуцькій дитячій музичній школі (10 місяців 10 днів); з 29 вересня 1992 року по 31 серпня 2020 року -на посаді викладача по фортепіано в Миргородській дитячій музичній школі (28 років 05 місяців 03 дня).

Тобто ОСОБА_1 не враховано до стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи на посаді керівника художньої самодіяльності в Кременчуцькому СПТУ-29 з 22 жовтня 1985 року по 17 серпня 1989 року (згідно із розрахунком стажу 3 роки 09 місяців 26 днів) та період проходження ним строкової військової служби з 06 травня 1981 року по 15 травня 1983 року (згідно із розрахунком стажу - 2 роки 00 місяців 10 днів).

При цьому оскаржуване рішення не містить мотивів щодо підстав неврахування таких періодів до спеціального стажу ОСОБА_1 .

Також в оскаржуваному рішенні відповідачем не надана оцінка дотриманню/недотриманню позивачем всіх інших умов отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: що на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто станом на 29 серпня 2020 року, позивач працював/ не працював в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", та що позивач до цього отримував/ не отримував будь-яку пенсію.

Контроль за реалізацією суб`єктом владних повноважень його дискреційних повноважень здійснюється судом за визначеними частиною другої статті 2 КАС України критеріями, зокрема, чи діяв суб`єкт владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18).

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

За відсутності в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 02 вересня 2022 року повного та належного обґрунтування причини неврахування до спеціального стажу позивача періоду його роботи на посаді керівника художньої самодіяльності в Кременчуцькому СПТУ-29 з 22 жовтня 1985 року по 17 серпня 1989 року (згідно із розрахунком стажу 3 роки 09 місяців 26 днів) та періоду проходження ним строкової військової служби з 06 травня 1981 року по 15 травня 1983 року (згідно із розрахунком стажу - 2 роки 00 місяців 10 днів) суд доходить висновку, що воно прийнято відповідачем необґрунтовано, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року про надання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №0.0..1 від 27 жовтня 2022 року /а.с. 21/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 496,20 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсії №3 (м. Миргород) Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №24 від 02 вересня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 вересня 2020 року про надання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк