Справа № 620/3254/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3254/22 Головуючий у 1 інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у видачі заявнику пенсіонеру ОСОБА_1 розрахунку пенсії розрахунку індексації пенсії та розрахунку 3% річних за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року протиправною.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області видати ОСОБА_1 , засвідчені належним чином, детальний та помісячний розрахунок його пенсії за минулий час, за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року без обмеження його максимальним розміром, відповідно довідки від 28.04.2021 року №101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з відрахуванням вже виплачених сум коштів.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області видати ОСОБА_1 , засвідчені належним чином, детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат його пенсії за минулий час, за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області видати ОСОБА_1 , засвідчені належним чином, розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року з вини ГУПФ в Чернігівській області, яку встановив суд України, визнавши нездійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року протиправним.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 , в частині, що стосується витребування розрахунків. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 17.02.2022 в частині, що стосується витребування розрахунків. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, враховуючи в тому числі, визнання відповідачем позову за відсутності заперечень, використовуючи при прийнятті рішення приписи ст.ст. 183, 189, 190 КАС України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що суд першої інстанції повністю відмовив у задоволенні позову без будь-якого обґрунтування такого рішення. Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції при розгляді справи та при прийнятті рішення порушив строки на відкриття провадження та на розгляд позову, які встановлені ст.ст. 169, 170, 171, 258 КАС України, чим порушив права позивача на справедливий суд протягом розумного строку. Крім того, апелянт зазначає, що в позовних вимогах позову не існує вимога чи частина вимог про надання відповідачем відповіді на заяву від 17.02.2022 року щодо надання відповідних розрахунків пенсії, інфляційних виплат та 3% річних., тобто, відсутня частина позовних вимог.

17 серпня 2022 року через систему «Електронний суд» до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких посилається на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.07.2022 у справі №6320/3255/22.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 лютого 2022 року ОСОБА_1 за своїм електронним підписом подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву про надання йому розрахунків пенсії з 01.01.2016 по 31.03.2019, індексаційних виплат та 3 відсотків річних (рокових) через електронні звернення на порталі Пенсійного фонду, яка була зареєстрована відповідачем 17.02.2022 за номером ВЕБ-25001-Ф-С-22-018696.

30 травня 2022 року звернення ОСОБА_1 було розглянуто, про що надіслано лист від 30.05.2022 за №3851-2815/У-02/8-2500/22, в якому повідомлено про проведений перерахунок пенсії. Жодних розрахунків, про які просив позивач, йому не надано.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 22 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію

Пунктом 5 розділу І Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 р. за № 991/27436 (далі - Положення №13-1) закріплено, що під час здійснення прийому та обслуговування особи користуються правами, передбаченими Законами України "Про звернення громадян", "Про захист персональних даних", "Про доступ до публічної інформації", законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII, частина 1 статті 5 якого визначає, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 7 вищевказаного Закону, право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Частиною 4 статі 7 Закону України «Про інформацію» передбачено, що право на інформацію, створену в процесі діяльності фізичної чи юридичної особи, суб`єкта владних повноважень або за рахунок фізичної чи юридичної особи, Державного бюджету України, місцевого бюджету, охороняється в порядку, визначеному законом.

Згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Порядок надання відповіді на звернення особи регулюється Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Абзацом 2 пункту 5 розділу І Положення №13-1 визначено, що органи Пенсійного фонду зобов`язані, зокрема:

- надавати безоплатно будь-якій особі, яка звертається до органу Пенсійного фонду безпосередньо або за допомогою засобів телекомунікації, з питань, що належать до компетенції органів Пенсійного фонду, консультації в усній та письмовій формі щодо застосування законодавства про пенсійне забезпечення, обліку осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, їх прав та обов`язків, порядку сплати страхових внесків, заповнення звітності та інших питань відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- надавати на вимогу застрахованої особи інформацію, що міститься на її персональній обліковій картці в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву, яка була зареєстрована відповідачем 17.02.2022 за № ВЕБ-25001-Ф-С-22-018696 (а.с. 8).

У даній заяві ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року у справі № 620/7499/21, яке набрало законної сили 10.09.2021 року, зобов`язано зробити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року відповідно до оновленої довідки від 28.04.2021 року №101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, зокрема:

- надати на його поштову адресу детальний розрахунок розміру його пенсії без обмеження его максимальним розміром відповідно до довідки від 28.04.2021 року №101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року.

- надати на його поштову адресу детальний та помісячний розрахунок пенсії за минулий час без обмеження його максимальним розміром з відрахуванням вже виплачених сум коштів (з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року);

- надати на його поштову адресу детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат пенсії за минулий час (з 01.01.2016 року). Негайно виплатити цю суму виплат.

- надати на його поштову адресу розрахунок 3% рокових за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016 року з вини ГУПФ в Чернігівській області.

Також, у заяві від 17.02.2022 № ВЕБ-25001-Ф-С-22-018696 позивач вказав, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 у справі № 620/1299/21 року, яка набрала законної сили 15 липня 2021 року, зобов`язано зробити перерахунок розміру пенсії з 01.04.2019 року відповідно до оновленої довідки від 08.02.2021 року №101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року. Чого, відповідно до судових рішень, зроблено не було. Додатково, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 03.02.2022 року, зобов`язано зробити перерахунок розміру пенсії з 01.04.2019 року відповідно оновленої довідки від 08.02.2021 року № №101/8988 без обмеження його максимальним розміром.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, зокрема:

- надати на його поштову адресу детальний розрахунок розміру пенсії, який, як вказав суд у рішенні від 28.10.2021 року, повинен бути не меншим за 48 820,86 грн.

- надати на його поштову адресу детальний та помісячний розрахунок пенсії за минулий час без обмеження його максимальним розміром з відрахуванням вже виплачених сум коштів (з 01.04.2019 року);

- надати на його поштову адресу детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат пенсії за минулий час (з 01.04.2019 року);

- надати на його поштову адресу розрахунок 3% рокових за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.04.2019 року з вини ГУПФ в Чернігівській області.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30 травня 2022 року №3851-2815/У-02/8-2500/22, звернення ОСОБА_1 було розглянуто, повідомлено про проведений перерахунок пенсії, однак, жодних розрахунків, про які просив позивач, йому не надано (а.с. 23-24).

Так, колегія суддів вважає необгрунтованими твердження апелянта про те, що суд першої інстанції повністю відмовив у задоволенні позову без будь-якого обґрунтування такого рішення, оскільки, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав жодного обґрунтування законності ненадання позивачу вказаних у позові розрахунків відповідачем, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, судом першої інстанції зазначено, що відповідь на звернення позивача була надана йому 30.05.2022 листом за №3851-2815/У-02/8-2500/22. При цьому, суд першої інстанції наголосив на тому, що така відповідь не містила витребуваних позивачем детальних розрахунків пенсії позивача за минулий час, за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, без обмеження його максимальним розміром, індексаційних виплат пенсії позивача за минулий час за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 та розрахунку 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016 по 31.03.2019. Також, надана відповідь не містить посилань на підстави, через які такі розрахунки не надані або відмову у наданні розрахунків.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача, в частині, що стосується надання розрахунків.

Отже, із вказаного вбачається, що судом першої інстанції надана правова оцінка бездіяльності (відмові) відповідача надати позивачу відповідні розрахунки.

Щодо посилання апелянта на те, що в позовних вимогах позову не існує вимога чи частина вимог про надання відповідачем відповіді на заяву від 17.02.2022 року щодо надання відповідних розрахунків пенсії, інфляційних виплат та 3% річних., тобто, відсутня частина позовних вимог, слід зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, обґрунтовуючи необхідність зобов`язання відповідача видати позивачу, засвідчені належним чином: детальний та помісячний розрахунок його пенсії за минулий час, за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року без обмеження його максимальним розміром, відповідно до довідки від 28.04.2021 року №101/8988 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з відрахуванням вже виплачених сум коштів; детальний та помісячний розрахунок індексаційних виплат його пенсії за минулий час, за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року; розрахунок 3% річних за кожний рік невиплати пенсії за минулий час з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року з вини ГУПФ в Чернігівській області, яку встановив суд, визнавши нездійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року протиправним, ОСОБА_1 посилався саме на те, що вищевказані розрахунки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не було надано у відповідь на його звернення від 17 лютого 2022 року.

Таким чином, на переконання колегії суддів, визнання судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 , в частині, що стосується витребування розрахунків, відповідає обставинам справи та змісту позовної заяви.

Колегія суддів зазначає, що, зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати відповідь на запит ОСОБА_1 від 17.02.2022 в частині, що стосується витребування розрахунків, судом першої інстанції належним чином захищено права позивача, оскільки, види розрахунків та періоди, за які мають бути надані такі розрахунки, були вказані в запиті (заяві) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 17.02.2022 року ВЕБ-25001-Ф-С-22-018696.

Щодо посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при розгляді справи та при прийнятті рішення порушив строки на відкриття провадження та на розгляд позову, які встановлені ст.ст. 169, 170, 171, 258 КАС України, чим, на переконання апелянта, порушив права позивача на справедливий суд потягом розумного строку, колегія суддів зазначає, що такі обставини не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З приводу тверджень апелянта про те, що суд першої інстанції відмовився розглядати та ухвалювати судове рішення за розглядом клопотання позивача від 02.06.2022 року щодо кваліфікування неподання відзиву, як визнання відповідачем позову, що вказує на явну зацікавленість суду у прийнятті рішення на користь відповідача, колегія суддів зазначає, що такі твердження щодо заінтересованості суду першої інстанції є лише припущеннями позивача. При цьому, у випадку, якщо ОСОБА_1 вважав, що суддя першої інстанції був прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, він вправі був подати заяву про відвід такого судді.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.