Справа № 380/11422/22
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні в страховий стаж періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з 16.08.1978 по 27.08.1980 на посаді робочої овочевої бази в Дрогобицькому тресті їдалень;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії шляхом застосування вірного коефіцієнта страхового стажу з урахуванням кратності та правильного обчислення стажу роботи, шляхом зарахування до загального стажу роботи записи у трудовій книжці №1-2 про періоди роботи з 16.08.1978 по 27.08.1980 на посаді робочої овочевої бази в Дрогобицькому тресті їдалень;

зобов`язати відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між недоотриманою пенсією, яка утворилася з часу нарахування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком. Зазначає, що при призначенні пенсії їй до пенсійного стажу не зараховано період роботи з 16.08.1978 по 27.08.1980 на посаді робочої овочевої бази в Дрогобицькому тресті їдалень, відтак пенсія виплачується не в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки не враховується повний стаж роботи. Вважає такі дії протиправними, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.10.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

07 листопада 2022 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що з 26.01.2022 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Однак, до трудового стажу позивача не врахований період роботи у Дрогобицькому тресті столових з 16.08.1978 по 27.08.1980, оскільки запис про звільнення з роботи не завірений печаткою організації. Відповідно питання про зарахування до трудового стажу періоду роботи з 16.08.1978 по 27.08.1980 буде розглядатись органами Пенсійного фонду при представленні документів, які підтвердять необхідні записи трудової книжки. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 26.01.2012 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України щодо надання інформації про її пенсійне забезпечення.

Листом від 20.07.2022 №9134-9436/С-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що до трудового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи у Дрогобицькому тресті їдалень з 16.08.1978 по 27.08.1980, оскільки в трудовій книжці вказаний період роботи не засвідчений печаткою.

Вважаючи такі дії протиправними звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до положень частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону Про пенсійне забезпечення Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 26.01.2022 призначена пенсія за віком, страховий стаж становить 37 років 07 місяців 20 днів, коефіцієнт страхового стажу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% становить 0,37583.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило ОСОБА_1 , що до страхового стажу не враховано період роботи у Дрогобицькому тресті їдалень з 16.08.1978 по 27.08.1980, оскільки в трудовій книжці запис 1-2 не містить печатки підприємства.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У відповідності до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 Про трудові книжки працівників № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, доводи відповідача, щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи є безпідставним, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Крім того, згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд наголошує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці запис є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Разом з тим, доказів які б спростовували спірний період трудової діяльності позивача відповідач не надав.

Таким чином, відповідачем протиправно не враховано записи у трудовій книжці №1,2 про період роботи у Дрогобицькому тресті їдалень з 16.08.1978 по 27.08.1980, тому належним способом захисту порушеного право є зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між недоотриманою пенсію, яка утворилась з часу нарахування.

Щодо клопотання представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Строк звернення до адміністративного суду встановлено ст. 122 КАС України, за приписами ч.ч.1,2 яких, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.

Поняття повинна була дізнатись, використане у ст. 122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Як встановлено судом, про порушення своїх прав позивач дізналася з рішення про призначення пенсії від 26.03.2022 та листа ГУ ПФУ у Львівській області від 20.07.2022 року №9134-9436/С-52/8-1300/22.

З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 17.08.2022 року (позов подано до відділення поштового зв`язку), тобто з дотриманням строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України відсутні, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, а докази понесення інших судових витрат суду не надано.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом застосування вірного коефіцієнта страхового стажу з урахуванням кратності та правильного обчислення стажу роботи, шляхом зарахування до загального стажу роботи записи у трудовій книжці за №1-2 про періоди роботи у Дрогобицькому тресті їдалень ( з 16.08.1978 по 07.08.1980).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між недоотриманою пенсією, яка утворилась з часу нарахування.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.