Справа № 640/26745/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.05.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Грошова Світлана Василівна про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №2797/3-14 від 20.04.2014;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2797/3-14 від 20.04.2014;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 199 235, 92 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2021 позовна заява, як така, що не відповідає вимогам статтей 160, 161 КАС України, була залишена без руху; позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, наведенням доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку та наданням доказів на підтвердження таких доводів; належних доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 2 900, 36 грн.; позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог, а також з наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.05.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Грошова Світлана Василівна про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подала апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що позивачем був без поважних причин пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Колегія суддів погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.

У постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 Верховний Суд визначив, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

У публічно-правових спорах, що виникають з суб`єктами владних повноважень, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від відповідного державного органу відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит (заяву), нормативно-правових документів (зокрема, в даному випадку від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або від уповноваженої особи даного Фонду про відсутність у позивача права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2797/3-14 від 20.04.2014 та/або про невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2797/3-14 від 20.04.2014).

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та надаючи оцінку підставам для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

20.04.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) № 2797/3-14 на суму 10 430,47 доларів США. Після укладення договору позивач зверталась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату депозиту. Її було зареєстровано в реєстрі вкладників на отримання коштів. При написанні листів позивач наполягала на виплаті суми у розмірі 200 000 грн.

Позивач протягом 2015-2016 років вела переписку з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. 04.01.2017 вона отримала відшкодування у розмірі 764, 08 грн.

З метою досудового врегулювання спору після отримання 764, 08 грн. позивач 02.04.2021 повторно звернулася до АТ «Банк «Фінанси та кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської О.С. з метою отримання усієї суми депозитного вкладу по договору. Однак, позивач зазначає, що відповідей на вказані звернення не отримувала.

Лише на звернення від 02.04.2021 позивач отримала відповідь де було вказано, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» розглянувши заяву ОСОБА_1 , надало відповідь № 083-816/21 від 23.04.2021 про те що з метою з`ясування обставин, що викладені у заяві та подальшого розгляду порушеного питання, просять направити до установи банку копію депозитного договору № 2797/3-14 від 20.04.2014 або іншого документу, що підтверджує факт укладання договору між ОСОБА_1 та банком.

На виконання вищезазначеного прохання ОСОБА_1 повторно було направлено заяву до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» із необхідними роз`ясненнями та документами.

У відповіді від 22.06.2021 № 083-1119/21 уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомила ОСОБА_1 про те, що позбавлена можливості здійснювати будь-які дії, спрямовані на відшкодування коштів ОСОБА_1 та відсутні правові підстави для включення ОСОБА_1 до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2797/3-14 від 20.04.2014.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не було пропущено строк звернення до суду, оскільки остання відповідь, якою її повідомили про неможливість такої виплати датується 22.06.2021.

В той же час, колегія суддів критично ставиться до викладених доводів ОСОБА_1 , оскільки вони не є достатніми для обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, зважаючи на тривалий термін такого пропуску, а саме: період з січня 2017 року (часткова виплата відшкодування) по 15.09.2021 (день звернення до суду), а також відсутність належних, об`єктивних та непереборних доказів на підтвердження того, що за такий тривалий термін позивач не міг дізнатись про порушення свої прав, свобод та інтересів, з огляду на зацікавленість позивача у вирішенні питань щодо відшкодування їй коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 2797/3-14 від 20.04.2014.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень позивач вже зверталась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договором банківського вкладу у справі № 727/8883/18. У вказаній справі в постанові Київського апеляційного суду від 04.03.2020 позивачу було роз`яснено, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, зокрема і відносини щодо формування переліку осіб, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника. Таким чином, спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 частини другої статті 4 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб).

Таким чином, позивачу було роз`яснено порядок захисту порушених прав у спірних правовідносинах ще у березні 2020 року.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що отримання позивачем листа уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 22.06.2021 № 083-1119/21 у відповідь на її заяву в даному випадку не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти певні (наступні) дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Юридична ж необізнаність позивача не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили останньому з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 540/2097/18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є неповажними.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву позивачу.

З огляду на предмет спору у даному провадженні та зважаючи на дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом - 15.09.2021, тобто, з пропуском визначеного частиною 2 статті 122 КАС України строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, а також враховуючи недоведеність існування підстав вважати причини пропуску строку поважними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі вимог ч. 2 ст. 123 КАС України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.05.2022 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 28.11.2022.