Справа № 420/13326/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів №180 від 24.08.2022 року, №359 о/с від 25.08.2022 року та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 22 вересня 2022 надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (надалі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 25 серпня 2022 року №359 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0041193), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту стратегічних розслідувань від 24 серпня 2022 року №180 «Про застосування стягнень стосовно окремих працівників УСР в Одеській області»;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області;

- стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, з вирахуванням належних до сплати податків і зборів;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судові витрати за сплату послуг з надання професійної правничої допомоги в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ().

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач вважає оскаржуваний наказ від 25 серпня 2022 року № 359о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0041193), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області незаконним, а проведене службове розслідування стосовно капітана поліції ОСОБА_1 - упередженим, однобічним та з грубим порушенням ч. 2, ч. 6 ст.14, ч. 2 ст.18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п. 2 Розділу IV наказу МВС України №893 від 07.11.2018 року «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України) з огляду на наступне.

Так, на переконання позивача, висновок службового розслідування, на підставі якого Департаментом стратегічних розслідувань прийнято спірні накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, містить лише опис подій, які сталися 19 серпня 2022 року без наведення жодних доказів та доведеності його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Зокрема, членами дисциплінарної комісії не було встановлено та доведено фактів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. В той же час, як відповідно до довідки Міської клінічної лікарні №10 м. Одеси від 25 серпня 2022 року, вбачається, що 20 серпня 2022 року о 01 годині 05 хвилин від ОСОБА_1 здійснено забір сечі на токсикологічне дослідження, в результаті проведення якого встановлено відсутність етанолу.

Окрім цього, позивач зазначає, що будь-яких матеріалів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 19.08.2022 року, скоєння ним адміністративного правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності - немає.

Викладене, на переконання позивача, надає підстави вважати, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 не відповідало вимогам об`єктивності, неупередженості та безсторонності, а висновок про порушення позивачем службових обов`язків зроблений на припущеннях та за відсутності належних, допустимих та достовірних доказів.

З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку відсутні, а оскаржуваний наказ є таким, що підлягає скасуванню.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, вважає його безпідставним та необгрунтованим, виходячи з наступного.

Так, 20.08.2022 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшла інформаційна довідка Управління стратегічних розслідувань в Одеській області від 20.08.2022 року №5295/55/114/01-2022 про складення адміністративного протоколу стосовно капітана поліції ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі).

З метою повної та всебічної перевірки відомостей, викладених у вищевказаній інформаційній довідці щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків та на підставі статей 14 та 15 Дисциплінарного статуту, наказом Департаменту від 20.08.2022 року №179 утворено дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування.

На виконання листа Управління стратегічних розслідувань в Одеській області від 20.08.2022 року №7047, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України листом від 20.08.2022 року №10188/41/03/2022 було направлено копії матеріалів, складених стосовно ОСОБА_1 , а саме: копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 359683 від 20.08.2022 року, копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копію тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами та відеозапис по вказаній ситуації.

За результатами аналізу вказаних вище матеріалів дисциплінарною комісією встановлено обставини за яких стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААД № 359683 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Окрім того, відповідач зазначає, що в рамках службового розслідування було опитано ОСОБА_1 , який у своєму поясненні не заперечував той факт, що вживав алкогольний напій, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушував правила комендантської години перебуваючи на вулиці після 23:00 години. Також, відповідач стверджує, що позивач у поясненнях зазначив, що він не доповів своєму керівництву про факт складання стосовно нього адміністративного протоколу.

В той же час відповідач зауважує, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях наданих у рамках службового розслідування зазначив, що з ним проводилися заняття щодо дотримання службової та транспортної дисципліни, крім того, керівництво УСР в Одеській області під підпис ознайомлювало позивача про безальтернативне звільнення зі служби в поліції за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, відповідач вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо неухильного дотримання вимог законодавства України, а саме Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», КУпАП, Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, самовпевнений у безкарності, керував транспортним засобом та порушив правила комендантської години, не сповістив керівництво про складення стосовно нього адміністративного протоколу, зважаючи на що підлягав притягненню до дисциплінарної відповідальності.

В той же час, відповідач не вважає за доцільне приймати до уваги надану позивачем довідку Міської клінічної лікарні №10 м. Одеси від 25 серпня 2022 року, адже стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, яка передбачає, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Окрім цього, відповідач додатково звертає увагу на факт ненадання позивачем до позовної заяви будь-яких доказів порушень прав ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування, а лише здійснення цитування положень нормативно-правових актів.

Відповідь на відзив обґрунтовано наступним

Ознайомившись з відзивом на позовну заяву, позивач зауважує, що останній не було направлено учаснику справи, а саме представнику - адвокату Зубрицькому О.О., що є грубим порушенням норм КАС України, а також прав на захист.

Окрім цього, позивач зазначає, що наказ Національної поліції України від 19.07.2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», що містить правову норму, зокрема, яка стосується підстави звільнення, на яку і посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, не пройшов державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, що свідчить про відсутність проведення правової експертизи та гарантії його відповідності Конституції України та актам чинного законодавства.

Також, позивач зазначає, що при дослідженні висновку про результати службового розслідування щодо ОСОБА_1 встановлено, що особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення позивачем дисциплінарного проступку на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359683 від 20.08.2022 року.

Проте, позивач зауважує, що сам по собі факт складення протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про доведеність вини у його вчиненні, отже в ході службового розслідування членами дисциплінарної комісії не доведені обставини вчинення дисциплінарного проступку, зокрема перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, постановою Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2022 року по справі №947/20670/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, на переконання позивача, вказане рішення суду на ряду із іншими доказами підтверджує те, що ОСОБА_1 19.08.2022 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно нього складено безпідставно.

До того ж, позивач зауважує, що хоча ним і зазначено в особистих поясненнях про факт вживання пива, проте не конкретизовано, що вказане пиво було безалкогольним.

Таким чином, позивач вважає, що накладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є безпідставним,а оскаржуваний наказ протиправним.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України. Витребувано з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування (у повному обсязі) проведеного стосовно капітана поліції ОСОБА_1 та які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних наказів №180 від 24.08.2022 року, №359 о/с від 25.08.2022 року.

12 жовтня 2022 року від представника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшло повідомлення про направлення відзиву та витребуваних судом доказів засобами поштового зв`язку (вхід. №ЕП/29567/22).

17 жовтня 2022 року від представника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов відзив на адміністративний позов та витребувані судом докази (вхід. №32172/22).

21 жовтня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (вхід. №32836/22).

16 листопада 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатками (вхід. №ЕП/33960/22).

21 листопада 2022 року від представника позивача надійшли пояснення з додатками (вхід. №ЕП/34300/22).

Станом на 28 листопада 2022 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача та відповідача, відзив на адміністративний позов, відповідь на відзив та пояснення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 з березня 2022 року обіймав посаду старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

20 серпня 2022 року працівниками управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України у відношенні капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №359683 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.67-68).

20 серпня 2022 року Управлінням стратегічних розслідувань в Одеській області за №5295/55/114/01-2022 направлено на ім`я начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України інформаційну довідку, якою повідомлено, зокрема, що 20 серпня 2022 року о 00 год. 30 хв. до Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшла інформація, що 20.03.2022 року о 00 год. 05 хв. працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно старшого оперуновноваженого УСР в Одеській області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_1 (а.с.65).

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України «Про призначення та проведення службового розслідування» від 20 серпня 2022 року №179, з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених в інформаційній довідці про подію управління стратегічних розслідувань в Одеській області від 20 серпня 2022 року №5295/55/114/01-2022, щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків окремими працівниками цього управління, що могло стати причинами та умовами надзвичайної події, яка мала місце 19 серпня 2022 року за участю капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) цього управління, а також обставин скоєння ним порушень службової дисципліни, наказано, зокрема, призначити за вказаними відомостями службове розслідування (а.с.64).

У відповідь на запит, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за №10188/41/13/03/02-22 від 20.08.2022 року направлено начальнику Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України копії матеріалів, складених стосовно ОСОБА_1 , а саме: копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 359683 від 20.08.2022 року, копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копію тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами та відеозапис по вказаній ситуації (а.с.66-69).

В ході проведеного службового розслідування членом дисциплінарної комісії, головним спеціалістом 3-го відділу (кадрового забезпечення) 4-го управління (організації роботи, моніторингу та контролю) Департаменту стратегічних розслідувань ОСОБА_2 , 20 серпня 2022 року отримано пояснення від капітана поліції ОСОБА_1 , з яких, зокрема вбачається, що:

- у відповідь на запитання про вживання спиртних напоїв або інших заборонених речовин після робочого дня ОСОБА_1 зазначив, що випив дві склянки пива;

- у відповідь на запитання про те, чому після вживання спиртних напоїв сів за кермо, ОСОБА_1 зазначив, що випив лише дві склянки пива, після чого пройшов певний проміжок часу, приблизно 30-40 хвилин;

- у відповідь на запитання про обізнаність щодо дії в місті комендантської години, ОСОБА_1 зазначив, що про комендантську годину йому відомо, однак у зв`язку із перебуванням у гостях та веденням розмов «про життя», позивач не звернув уваги на час та не був впевненим, що комендантська година вже розпочалась;

- у відповідь на запитання про причини не здійснення доповіді з місця зупинки своєму керівнику, ОСОБА_1 повідомив, що був впевнений, що вжив не значну кількість алкоголю і що у нього не буде ніяких проблем;

- у відповідь на запитання про причини відмови від проходження освідування на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що боявся, що два стакани пива можуть показати якийсь відсоток алкоголю в організмі (а.с.70-72).

Також, ОСОБА_2 , 20 серпня 2022 року отримано пояснення від дядька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , з яких, зокрема вбачається, що під час перебування у гостях ОСОБА_1 вживав пиво у кількості двох склянок, після чого, на прохання ОСОБА_3 , сів за кермо транспортного засобу (а.с.73).

Опитанані в межах службового розслідування: начальник управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_4 , заступник начальника управління - начальник 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними шрупами та злочинними організаціями) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_5 , заступник начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними шрупами та злочинними організаціями) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 повідомили, що ними неодноразово наголошувалось на недопущенні випадків керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Всі співробітники управління були ознайомлені з вимогами керівництва Національної поліції України щодо безальтернативного звільнення співробітника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.74-76).

З пояснень начальника 10-го відділу (забезпечення діяльності) Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 вбачається, що 20.08.2022 року о 00 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він перебуває в м. Одесі по вул. Воробйова, куди його привезли співробітники УПП в Одеській області для проходження медичного освідування на предмет алкогольного сп`яніння (а.с.77).

Довідкою Міської клінічної лікарні №10 м. Одеси від 25 серпня 2022 року №112, встановлено, що 20 серпня 2022 року о 01 годині 05 хвилин у ОСОБА_1 здійснено забір сечі на токсикологічне дослідження, в результаті проведення якого встановлено відсутність етанолу (а.с.29).

Відповідно до результату токсикологічного дослідження №1146 від 22 серпня 2022 року, 22.08.2022 року у період з 15 год. 15 хв. до 15 год. 19 хв. здійснено аналіз біологічного матеріалу ОСОБА_1 , а саме сечі, за результатом якого етанол не виявлено (а.с.30).

24 серпня 2022 року начальником Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 , яким, зокрема, встановлено, що: «…капітан поліції ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, приблизно о 23.30 год. 19.08.2022 рухався на власному автомобілі ВАЗ-111730, номерний знак НОМЕР_2 , разом з рідним братом матері, пенсіонером МВС ОСОБА_3 , був зупинений на блокпосту бійцями територіальної оборони біля будинку 162 по вулиці Люстдорфська дорога у місті Одесі. В подальшому на блокпост було викликано працівників управління патрульної поліції в Одеській області, якими стосовно капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №359683 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У ході проведення службового розслідування встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, і станом на сьогодні діє до 21 листопада 2022 року. 19.08.2022 близько о 23.20 біля будинку № 162 на вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса капітан поліції ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, у стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем ВАЗ-111730, номерний знак НОМЕР_2 , на блокпосту був зупинений працівниками територіальної оборони за порушення правил комендантської години. Під час розмови працівників ТРО з пасажиром зазначеного автомобіля гр. ОСОБА_3 , останній почав словесний конфлікт, у зв`язку з чим на місце було викликано працівників поліції. По прибуттю працівників патрульної поліції на місце виклику було виявлено, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у визначеному законом порядку, з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest DRAGER», на що останній відмовився. Пройти огляд в закладах охорони здоров`я останній також категорично відмовився. Ураховуючи викладене, поліцейськими УПП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААД №359683 за ч.1 ст.130 (Керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння) КУпАП (пункт 2.5 ПДР). Адреса складання адміністративних матеріалів: вул. Академіка Воробйова, 9 в м. Одесі… Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу капітан поліції ОСОБА_1 проявив нещирість та відмовився від проходження медичного огляду з метою підтвердження чи спростування факту вживання спиртних напоїв. Крім того, ОСОБА_1 усвідомлюючи скоєння ним адміністративного правопорушення та бажаючи уникнути відповідальності, своєчасно не доповів про вказаний факт своєму безпосередньому керівництву. Така поведінка з боку ОСОБА_1 категорично суперечить вимогам Дисциплінарного статуту Національної поліції України, де визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, дотримуватися норм професійної та службової етики, а також виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим та дотримуватися етикету, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступки несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України…» (а.с.78-82).

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 24 серпня 2022 року №180 «Про застосування стягнень стосовно окремих працівників УСР в Одеській області», зокрема, наказано за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в порушенні вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, абзацу першого частини п`ятої етапі 14 Закону України «Про дорожній рух», пункту 2.5 розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх вправ України від 09 листопада 2016 року №1179, пункту 2 статті першої наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», капітана поліції ОСОБА_1 (0041193), старшого оперуповноваженого 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції (а.с.60-63).

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2022 року по справі №947/20670/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими наказом, вважаючи їх необґрунтованими, протиправнимии та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 2 Закону №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Основні обов`язки поліцейського закріплені частиною 1 статті 18 №580-VIIІ, згідно якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до положень п.п. 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 23 Закону №580-VIIІ поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

За правилами частин 1-2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно із п. 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частина 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту визначає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

За правилами статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із частинами 9, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За правилами статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

За правилами статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За правилами статті 21 та частин 1-2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейського (далі - Правила №1179), відповідно до розділу І яких ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

За змістом пункту 5 розділу І Правил №1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; <…> поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати <…>.

У п.п. 1, 2, 3, 4 Розділу ІV Правил №1179 передбачено, що поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб.

Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Суд зауважує, що законодавець висуває підвищенні вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищевказаних вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Отже, для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України, прояви зневаги до інших поліцейських, необхідно установити, зокрема, факт поведінки, що скомпрометувала звання працівника поліції, зашкодила репутації працівника поліції та авторитету Національної поліції.

Заперечуючи проти наявності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач, при зверненні з даним позовом до суду, посилається на те, що ним будь-яких порушень вимог чинних нормативно-правових актів не допущено, а висновок дисциплінарної комісії є безпідставним та необґрунтованим.

Зокрема, ОСОБА_1 посилається на те, що в основу оскаржуваного наказу про звільнення покладені висновки про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, які не знайшли свого підтвердження, про що свідчить постанова Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2022 року по справі №947/20670/22, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, на підтвердження факту невживання алкогольних напоїв позивач надає довідку Міської клінічної лікарні №10 м. Одеси від 25 серпня 2022 року №112, відповідно до якої 20 серпня 2022 року о 01 годині 05 хвилин від ОСОБА_1 здійснено забір сечі на токсикологічне дослідження, в результаті проведення якого встановлено відсутність етанолу (а.с.29).

Однак, суд зауважує, що діяння позивача, які мали ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та які були предметом розгляду у справі №947/20670/22, не є тотожними із діяннями, які мають ознаки дисциплінарних проступків і були підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку адміністративно-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в межах справ про адміністративні правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Крім того, суд у межах розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики.

Аналогічна правова позиція у спорі з подібними правовідносинами висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №800/531/17, а також Верховним Судом у постанові від 02.06.2021р. по справі №815/2705/16.

Як встановлено судом, фактичною підставою застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції стали висновки комісії службового розслідування про порушення ним вимог п.п. 1, 2 частини 1 статті 18 та статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, абзацу першого частини п`ятої етапі 14 Закону України «Про дорожній рух», пункту 2.5 розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх вправ України від 09 листопада 2016 року №1179, пункту 2 статті першої наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

За висновком Дисциплінарної комісії, вказані порушення виразились у тому, що ОСОБА_1 : проявив нещирість та відмовився від проходження медичного огляду з метою підтвердження чи спростування факту вживання спиртних напоїв; усвідомлюючи скоєння ним адміністративного правопорушення та бажаючи уникнути відповідальності, своєчасно не доповів про вказаний факт своєму безпосередньому керівництву; перебуваючи в стані сп`яніння самовпевнений у безкарності, сів за кермо транспортного засобу та порушив правила комендантської години, що в свою чергу викликало суспільний резонанс та критику суспільства на адресу Національної поліції України.

Так, з наявних у матеріалах справи власноруч написаних поясненнях позивача, наданих ним у межах проведеного службового розслідування, вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 вжив дві склянки пива, після чого, через 30-40 хвилин, будучи обізнаним про дію в м. Одесі комендантської години, сів за кермо транспортного засобу (а.с.70-72).

При цьому, суд критично відноситься до тверджень представника позивача у відповіді на відзив на адміністративний позов про те, що ОСОБА_1 вживав безалкогольне пиво, оскільки зі змісту поставлених питань під час надання пояснень вбачається, що мова йде саме про вживання спиртних напоїв, а зауважень позивача щодо вживання виключно безалкогольних напоїв відповідний документ не містить.

Окрім того, позивачем у наданих поясненнях також не заперчується ані факт відмови від проходження освідування на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, ані факт неповідомлення керівництву про факт складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП (а.с.72).

Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, наведені обставини можуть вказувати на недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Крім того, прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази, зокрема, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , підтверджують, що поведінка позивача не відповідає Правилам етичної поведінки поліцейського та порушує Присягу працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

В той же час, суд погоджується із твердженням відповідача щодо ненадання позивачем до позовної заяви будь-яких доказів порушень прав ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування, а лише здійснення цитування положень відповідних нормативно-правових актів.

Що ж до тверджень позивача про те, що відповідач необґрунтовано застосував до позивача крайній захід дисциплінарного впливу, то суд вважає його необґрунтованим, оскільки застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.04.2021 року по справі №420/3659/19.

У зв`язку з викладеним у сукупності, суд доходить висновку про те, що під час накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із займаної посади Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України діяв обґрунтовано та з дотриманням чинного законодавства.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог з викладених судом вище підстав.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів №180 від 24.08.2022 року, №359 о/с від 25.08.2022 року та поновлення на посаді відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд.10, м. Київ, 01601, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.