Справа № 480/6781/22
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 року Справа № 480/6781/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у порядку спощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6781/22 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Адміністрація Державної прикордонної служби України, в якій просить:
1.Визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо здійснення підготування та подання до органу, що призначає пенсію (Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області) необхідні документи для призначення мені, ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 та Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 року № 760.
2. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до органу, що призначає пенсію (Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області) необхідні документи для призначення мені, ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3- 1 та Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 року № 760.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив службу в Державній прикордонній службі України та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу. При цьому, станом на дату виключення зі списків особового складу частини, загальна вислуга років позивача становила - 28 років 05 місяців 11 днів. Позивач звернувся до відповідача з заявою про підготовку та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугу років, однак відповідач відмовив позивачу, бо вважає, що вислуга років у календарному обчисленні чтановить лише 18 років 02 місяці 04 дні. Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка порушує його права.
Ухвалою суду від 18.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.02.2020 №83-ОС, на день закінчення проходження військової служби календарна вислуга років позивача становить 18 років 02 місяці 04 днів, загальна вислуга років 28 років 05 місяців 11 днів, пільгова вислуга - 10 рокі 03 місяці 07 днів, а отже позивач не набув право на пенсію відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" через відсутність необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 23 календарних роки і більше, тому підстави для направлення органу Пенсійного фонду України документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до положень Закону відсутні. При цьому, відповідач зазначає, що календарний рік це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді. В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Також відповідач зазначає, що позивачем при письмовому зверненні щодо призначення пенсії, не додано жодних документів, які подаються заявником для призначення пенсії за вислугу років.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.02.2020 року №83-ОС, прапорщика ОСОБА_1 (П-022028), інспектора прикордонної служби 2 категорії-гранатометника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип В), звільненого з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову служби", без права носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 21.02.2020 (а.с.8).
В даному наказі зазначено, що вислуга років позивача станом на 22 лютого 2020 року складає: календарна 18 років 02 місяці 04 днів, пільгова 10 років 03 місяці 07 дні, загальна вислуга 28 років 05 місяців 11 днів.
Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 29.09.2022, в якій просив оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (а.с. 33).
Листом від 15.09.2022 Адміністрація Державної прикордонної служби України відмовила у задоволенні заяви позивача про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 2262 та повідомила, що відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.02.2020 №83-ОС на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини його вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 18 років 02 місяці 04 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом "а" статті 12 Закону № 2262 (а.с. 9).
Позивач, вважаючи відмову відповідача щодо оформлення та направлення відповідних документів до пенсійного органу для призначення пенсії протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Згідно з пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:
по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше:
з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;
з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
З 1 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Також, положення статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З вказаної Постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Таким чином, з аналізу викладених положень наведеного Порядку вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських.

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Враховуючи вище викладене, період часу 10 років 03 місяці 07 днів є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.

Як наслідок, позивач станом на 22.02.2022 року мав вислугу 24 календарних років і 6 місяців більше, а саме 28 років 05 місяців 11 днів (18 років 02 місяці 04 дні+10 років 03 місяці 07 днів).

Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов до висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

З огляду на викладене, суд вважає, що посилання відповідача на відсутність підстав для звернення до Пенсійного фонду України для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років є передчасним, безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону.

Пунктом 1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402, встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Таким чином, чинним законодавством на відповідача покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано. До компетенції відповідача не належить вирішення питання про наявність підстав (в т.ч. стажу) для призначення чи перерахунку пенсії позивачу.

З приводу посилань представника відповідача у відзиві на те, що позивач не подав самої заяви про призначення пенсії, написаної за формою згідно з додатком 1 до Порядку 3-1. суд вважає необхідним відмітити, що такі доводи не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки визначальною умовою для здійснення підготовки та направлення документів до ГУ ПФУ в Сумській області для призначення пенсії за вислугу років є написання особою заяви про необхідність такої підготовки та наявність у неї відповідної вислуги років на день звільнення, а не викладення такої заяви саме за формою згідно з додатком 1 до Порядку 3-1, адже вирішення питання про наявність підстав (в т.ч. стажу) для призначення чи перерахунку пенсії та остаточна перевірка змісту всіх необхідних для призначення пенсії документів відноситься до компетенції органу Пенсійного фонду України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем була подана заява від 29.08.2022р., в якій він зазначав про наявність у нього вислуги років, а також висловлював прохання підготувати та направити документи до ГУ ПФУ в Сумській області для призначення пенсії за вислугу років.

З листа Адміністрації Державної прикордонної служби від 15.09.2022р. №11/Л-7824-12106, наданого у відповідь на заяву позивача від 29.08.2022р., слідує, що відповідач відмовив позивачу у прийнятті від нього заяви саме на призначення пенсії внаслідок відсутності у нього необхідної вислуги років.

Більш того, у цьому листі відсутні посилання на те, що подана ОСОБА_1 заява про призначення пенсії за вислугу років не відповідала встановленій формі.

Тому такі доводи представника відповідача не можуть бути покладені в основу судового рішення та бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своєї відмови, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вчинені/прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для їх вчинення/прийняття, у зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністраціі Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26, ) оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років, відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова