Справа № 308/15539/21
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти УПП в Закарпатській області Кучер Сергія Вікторовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 566093 від 06.11.2021,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора взводу 2 роти УПП в Закарпатській області Кучер С.В. та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 566093 від 06.11.2021.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що інспектор взводу 2 роти з обслуговування м. Ужгород батальйону УПП в Закарпатській області ДПП старший лейтенант поліції Кучер С.В. виніс щодо нього постанову серії БАА № 566093 від 06.11.2021 та накладено штраф у розмірі 425 грн. за ніби то порушення вимоги дорожнього знаку «Рух праворуч», здійснивши поворот ліворуч.

Зауважує, що зазначена постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи з тих підстав, що він, рухаючись по вул. Капушанська у напрямку вул. Льва Толстого, на перехресті з вул. Льва Толстого, на вимогу знаку «Рух праворуч» здійснив поворот праворуч на вул. Льва Толстого з дотриманням вимог знаку.

Вказує, що постанова не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП України, так як інспектор відмовився прийняти пояснення свідків при розгляді справи. Інспектор поводив себе зухвало та упереджено. Не надав жодних доказів його правопорушення (фото, відео з реєстратора патрульного авто). Крім наведеного зазначає, що розгляд справи на місці, без наданні йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, без підготовки інших доказів у справі порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вважає, що за таких умов у його діях немає складу правопорушення, у якому його визнано винним згідно із зазначеною постановою.

На підставі викладеного, позивач просить суд оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу такого порушення, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 454 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2021 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.01.2022 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважаючи вимоги позивача безпідставними.

Представник відповідача у відзиві зауважив, що 06.11.2021 екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Л. Толстого виявив автомобіль «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого порушив ПДР, а саме вимогу наказового дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч». Інспектор належним чином представився, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР. Під час спроби перевірки документів інспектор встановив, що водій керував автомобілем та відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог 8.4 «г» та 2.1 «а» ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що свідчить підпис водія в постанові про адміністративне правопорушення. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим, інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення в розмірі 425 грн. відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис запропоновано отримати її копію.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач у своїй позовній заяві вказує, що рухався на транспортному засобі «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ужгороді по вул. Капушанська, в напрямку вул. Л. Толстого, та виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснивши маневр повороту на вул. Л. Толстого. Дане твердження позивача не відповідає дійсності, для виїзду з вул. Капушанської на вул. Л. Толстого необхідно здійснити маневр повороту ліворуч, тим самим порушивши вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч». На фотознімку з сервісу Google Maps, який додається до відзиву, чітко відображено, що виконуючи вимогу вказаного дорожнього знаку та здійснюючи маневр повороту праворуч з вул. Капушанської водій виїжджає на пл. Ш. Петефі з круговим рухом. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви чи клопотання не надходили. Вважає, адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

До відзиву на позов представником відповідача додано копію фотознімку з сервісу Google Maps та компакт-диск із відеозаписом з нагрудної бодікамери.

Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку з відсутністю складу порушення, а справу розглянути без його участі. Щодо відзиву на позов зазначив, що відповідач не надав жодних доказів його порушення, а тільки вказав одні припущення, начебто для того, щоб потрапити на вул. Л. Толстого без порушення не можливо. Стверджує, що повернув направо на вимогу знаку 4.2 «Рух праворуч», а вже потім частково заїжджаючи на пл. Петефі потрапив на вул. Л. Толстого.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до частини першої, другої та восьмої статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з копією постанови інспектора взводу 2 роти 2 (з обслуговування м. Ужгород) Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Кучер С.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 566093 від 06.11.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що як зазначено у тексті постанови, 06.11.2021, о 02:50 год., в м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 1, порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснивши поворот ліворуч та на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.4 «а», п. 8.4 «г» ПДР.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно 8.4 «г» дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Пунктом 2.1 «а» ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.4. «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 14.6.1 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» наказові знаки застосовують для введення необхідних режимів руху. Наказові знаки встановлюють безпосередньо перед ділянками доріг, на яких вводяться необхідні режими руху, або в місцях, де вони скасовуються.

Згідно з п. 14.6.2 ДСТУ знаки 4.1 «Рух прямо», 4.2 «Рух праворуч», 4.3 «Рух ліворуч», 4.4 «Рух прямо або праворуч», 4.5 «Рух прямо або ліворуч», 4.6 «Рух праворуч або ліворуч» потрібно застосовувати для надання дозволу руху на найближчому перехрещенні проїзних частин у напрямках, зазначених стрілками на знаку, а знаки 4.3, 4.5 та 4.6 і для розвороту. Дія знаків 4.1 - 4.6 поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими вони установлені. Дія знаків 4.1 - 4.6 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими для них маршрутами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає, серед іншого, у разі порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП.

Згідно із оскаржуваною постановою розгляд справи відбувся 06.11.2021 о 03.12 год. в м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 1, Закарпатська область.

Представником відповідача до матеріалів справи разом з відзивом на позов долучено відеозапис з місця події, який був досліджений судом.

Як видно із відеозапису з нагрудної камери поліцейського (відеозапис: ), позивач повідомив поліцейському, що рухаючись по вул. Капушанська у напрямку вул. Льва Толстого він повернув праворуч, після чого здійснив розворот ліворуч.

Разом з тим, з фотознімку з сервісу Google Maps, який додано представником відповідача до відзиву на позов, вбачається, що виконуючи вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснюючи маневр повороту праворуч з вул. Капушанської, водій виїжджає на пл. Ш. Петефі з круговим рухом, після чого виїжджає на вул. Льва Толстого, чого позивачем у даному випадку не було зроблено та відповідно ним порушено вимоги зазначеного знаку.

Також позивач на місці зупинки транспортного засобу відмовився на вимогу працівника поліції надати для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР, а саме посвідчення водія (відеозапис: ).

Відповідно до відеозапису позивачу інспектором поліції було повідомлено про розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснено його права та після закінчення розгляду справи ознайомлено із змістом постанови та роз`яснено право на її оскарження, під розпис позивачу вручено копію постанови (відеозапис: ).

Зазначений відеозапис повністю спростовує доводи позивача, викладені у позові.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Своєю чергою, згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Отже, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис, суд приходить до висновку, що такий містить дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, відтак, вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні КАС України і враховується судом при розгляді даної справи.

При цьому позивач не надав суду доказів у підтвердження своїх доводів та обґрунтувань щодо безпідставності винесеної постанови.

За таких обставин, оскільки дані про порушення позивачем п. 2.4 «а», п. 8.4 «г» ПДР та відповідно вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеної у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, твердження позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження, тому рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно з позицією Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись статтями 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти УПП в Закарпатській області Кучер Сергія Вікторовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 566093 від 06.11.2021 залишити без задоволення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор взводу 2 роти УПП в Закарпатській області Кучер Сергій Вікторович, Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, що знаходиться за адресою: вул. О. Кошового, 2, м. Ужгород, Закарпатська область.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду 16 листопада 2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай