Справа № 480/3455/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2022 року Справа № 480/3455/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Катрича А.К.,
представника відповідачів - Васяновича М.В.,
розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу № 480/3455/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 20.10.2020 (т. 2 а.с. 187-188), просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Сумської області № 100-к від 29.04.2020 про його звільнення з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 06.05.2020;
- визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора № 311 від 09.04.2020 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області або на посаді, що є рівнозначною посаді прокурора відділу прокуратури Сумської області у разі початку діяльності обласної прокуратури відповідно до редакції закону України № 113-ІІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", на час постановлення рішення - поновити на рівнозначній посаді в Сумській обласній прокуратурі, що розпочне свою діяльність з 06.05.2020;
- стягнути з Сумської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 06.05.2020 в розмірі 327011,12 грн;
- стягнути з прокуратури Сумської області на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року, позовні вимоги було задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення №311 від 09 квітня 2020 року Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора України про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_1 ;

визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Сумської області № 100-к від 29 квітня 2020 року про звільнення з 06 травня 2020 року ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області;

поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Сумської обласної прокуратури;

стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно в загальному розмірі 327011,12 грн, а також фактично не отриману ним заробітну плату за квітень 2020 року в сумі 28115,42 грн;

стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката 8000 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі №480/3455/20, апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора та Сумської обласної прокуратури було задоволено частково, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 по справі № 480/3455/20 скасовано в частині:

стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно в загальному розмірі 327011,12 грн, а також фактично не отриману ним заробітну плату за квітень 2020 року в сумі 28115,42 грн.;

негайного виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць в розмірі 56754 грн.

В цій частині прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та різниці в заробітній платі задоволено частково, а саме:

стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно в загальному розмірі 131126 грн. 58 коп.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року по справі № 480/3455/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.05.2022, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі № 480/3455/20 змінено в частині мотивів, викладено їх у редакції цієї постанови.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі № 480/3455/20 скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Сумської обласної прокуратури та в частині стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Прийнято нове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області.

В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу справу №480/3455/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі № 480/3455/20 залишено без змін.

Вирішуючи питання про направлення на новий розгляд до суду першої інстанції даної справи в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в мотивувальній частині вищевказаної постанови, зазначив наступне:

«90. Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд правомірно здійснив розрахунок відповідно до середньоденної заробітної плати позивача, обчисленої виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, та кількості робочих днів вимушеного прогулу.

91. У той же час у обґрунтування касаційної скарги відповідач звертав увагу, що з 02 червня 2020 року позивач був працевлаштований на посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій прокуратури Сумської області, а тому на його користь підлягає стягненню не вся сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а різниця в заробітку.

92. Однак суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили та не дослідили питання працевлаштування позивача та не здійснили розрахунок середнього заробітку з урахуванням такої обставини відповідно до вимог частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України.».

01.06.2022 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судова справа розподілена судді Глазьку С.М.

Ухвалою суду від 02.06.2022 прийнято справу № 480/3455/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку до свого провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 04.07.2022 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 27.07.2022.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом обґрунтовував його в частині, яка є предметом розгляду на даний час тим, що він тривалий час проходив службу в органах прокуратури та наказом прокурора Сумської області № 100-к від 29.04.2020 про його звільнення з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області, його було звільнено з 06.05.2020.

Вважаючи вказаний наказ протиправним та звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з вимогою поновити його на посаді та, окрім іншого, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, разом з тим, позивач зазначає, що розмір належних йому виплат за квітень 2020 року має становити 51078,60 грн., а не 28148,64 грн., як зазначає відповідач.

Вказаний висновок позивач робить у зв`язку з тим, що з 01.01.2021 посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Також обґрунтовуючи дану позицію, позивач посилається на рішення Конституційного Суду від 26.03.2020 №6-р/2020.

Відповідач - Сумська обласна прокуратура, надала суду пояснення, в яких зазначає, що Сумською обласною прокуратурою надано довідку про середню заробітну ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню із займаної посади 06.05.2020, тобто за березень та квітень 2020 року. Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , згідно з цією довідкою складає - 1120,74 грн. При підрахунку кількості днів вимушеного прогулу слід виходити з того, що останнім днем роботи позивача є 06.05.2020, період часу вимушеного прогулу позивача з 07.05.2020 по 23.10.2020 становить 117 робочих днів, відтак середній заробіток за час вимушеного прогулу становить - 131126,58 грн. (1120,74 х 117).

Водночас, після звільнення позивача з посади прокурора з 03.06.2020, його прийнято на посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій на підставі наказу прокурора Сумської області від 02.06.2020 №137. За роботу на вказаній посаді за період з 03.06.2020 по 23.10.2020 йому нараховано заробітну плату у розмірі 81128,95 грн. За таких обставин різниця в заробітку ОСОБА_1 за час виконання ним нижчеоплачуваної роботи становить - 49997,63 грн. (131126,58 - 81128,95). Ураховуючи викладене, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню вказана сума коштів (т.4 а.с.144-145).

Відповідач Офіс Генерального прокурора, також надав суду пояснення стосовно дати початку виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу 07.05.2020.

Так, зазначає, що наказом прокуратури Сумської області від 29.04.2020 №100к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області з 06.05.2020. За даними бухгалтерської служби Сумської обласної прокуратури позивач з 27.04.2020 по 07.05.2020 перебував на лікарняному, згідно із листком непрацездатності (серія АДШ № 573884). З огляду на викладене, звільнення позивача та оплата часу перебування його на лікарняному до 07.05.2020 включно, здійснено з додержанням норм чинного законодавства.

При цьому, виплата середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 07.05.2020 призведе до подвійної оплати. Отже, датою початку виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 є 08.05.2020. Таким чином розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 08.05.2020 по 23.10.2020 становить - 130005,84 грн. (1120,74 грн. (розмір середньоденної заробітної плати позивача) х 116 робочих днів). За даними бухгалтерської служби Сумської обласної прокуратури ОСОБА_1 після звільнення з посади прокурора з 03.06.2020 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій на підставі наказу прокурора Сумської області від 02.06.2020 № 137. За роботу на вказаній посаді за період з 03.06.2020 по 23.10.2020 йому нараховано заробітну плату у розмірі 81128,95 грн.

Верховний Суд у справі № 552/3404/17 роз`яснив, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Ураховуючи, що позивач з 03.06.2020 по 23.10.2020 був працевлаштований з оплатою праці, цей період не є вимушеним прогулом.

Звертає увагу суду на те, що слід враховувати норму статті 235 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Отже, стягненню на користь позивача не може перевищувати сума 48876,89 грн. (130005,84 грн. - 81128,95 грн.).

Ухвалою суду від 14.09.2022 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора належним чином повідомлені відповідно до норм КАС України, у судове засідання не з`явились.

Представник Офісу Генерального прокурора та Сумської обласної прокуратури підтримав позиції відповідачів, що викладені у відзиві та поясненнях.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач безперервно працював в органах прокуратури України з 13.09.2001, а з 10.09.2018 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Сумської обласної прокуратури.

19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-ІХ, який, окрім іншого, передбачав обов`язкове проходження атестації діючими працівниками органів прокуратури України.

03.10.2019 Генеральним прокурором України винесено наказ № 221, яким затверджено Порядок проходження прокурорами атестації. Цей Порядок встановив правила та процедуру проведення атестації прокурорів, передбаченої Законом № 113-ІХ. Поряд з іншими нормами, Порядком № 221 було передбачено, що для проходження атестації працівник прокуратури повинен подати заяву за формою, передбаченою додатком 2 до цього Порядку.

Позивач звернувся до Генерального прокурора із заявою про намір пройти атестацію.

За результатом проходження першого етапу атестації, відповідно до відомостей про результати тестування на знання та уміння у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, ОСОБА_1 набрав 90 балів та був допущений до другого етапу атестації (а.с. 51-58, т. 1).

За результатом складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, позивач набрав 80 балів, що є меншим прохідного балу для успішного складення іспиту (а.с. 59-60, т. 1).

Того ж дня - 05.03.2020, після завершення другого етапу атестації, позивач звернувся до голови Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур із письмовою заявою, в якій просив призначити повторне тестування на загальні здібності та навички, у зв`язку з істотним погіршенням стану здоров`я та зверненням за медичною допомогою під час тестування 05.03.2020 (а.с. 41, т.1).

При цьому, 05.03.2020 позивач звернувся до Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва у приміщенні "АККО Інтернешенел ЕкспоЦентру" за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 40 - Б, де відбувалось тестування прокурорів (а.с. 42, т. 1).

09.04.2020 позивач повторно звернувся до Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур із заявою, в якій просив повідомити про результати розгляду його заяви від 05.03.2020, щодо призначення повторного тестування на загальні здібності та навички (а.с. 43, том 1).

Рішенням Другої кадрової комісії № 311 від 09.04.2020, у зв`язку з набранням 80 балів, що є меншим прохідного балу для успішного складення іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, ОСОБА_1 не було допущено до етапу проходження співбесіди та визнано таким, що неуспішно пройшов атестацію (а.с. 40, т. 1).

09.04.2020 протоколом № 5 засідання Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур було розглянуто заяву позивача про повторне проходження тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Зокрема, у першому питанні порядку денного протоколу № 5 засідання Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур відзначено, зокрема, що ОСОБА_1 під час проходження тестування на загальні здібності та навички із заявою про погане самопочуття та незадовільний стан здоров`я до Другої кадрової комісії не звертався, а вказав цю обставину лише після неуспішного проходження другого етапу атестації.

Під час проведення тестування відповідні акти не складались. Позивач жодних заяв щодо його стану здоров`я з метою перенесення дати іспиту, як це передбачено пунктом 11 Розділу І Порядку № 221, не подавав та фактично використав своє право на проходження відповідного етапу атестації. У зв`язку з чим, підстави для повторного проходження етапу тестування, які передбачені пунктом 7 Порядку № 221, відсутні (а.с. 68-72, т. 2).

Наказом прокурора Сумської області від 29.04.2020 № 100к, з посиланням на статтю 11 Закону України "Про прокуратуру", пункт 3, підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Сумської обласної прокуратури на підставі 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 06.04.2020.

Позивач, не погоджуючись з рішенням кадрової комісії, наказом прокурора Сумської області від 29.04.2020 № 100к та своїм звільненням, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій, окрім іншого, просив скасувати вказаний наказ, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 у даній справі, крім іншого, поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Сумської обласної прокуратури та стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно в загальному розмірі 327011,12 грн., а також фактично не отриману ним заробітну плату за квітень 2020 року в сумі 28115,42 грн.

Окрім того, вказане рішення в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього на його користь заробітку за один місяць в розмірі 56754 грн. підлягало негайному виконанню.

Відповідно до мотивувальної частини вказаного рішення суду, визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначив наступне:

«Посадовий оклад прокурора ОСОБА_1 має складати 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року (відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму у 2020 році становить для працездатних осіб із 1 січня становить 2102 гривні).

З урахуванням коефіцієнту прокурора обласної прокуратури - 1,2 та розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2020 розмір посадового окладу позивача ОСОБА_1 буде становити: 2102 грн х 15 х 1,2 = 37836 гривні.

Надбавка за вислугу років в розмірі 30 відсотків до посадового окладу позивача буде складати (37836 х 30 %) 11350,8 гривні.

Надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 10 % та щомісячна премія не менше 10 % разом складають - (37836 х 10 %) 3783,6 грн х 2 = 7567,2 грн.

Всього щомісячна заробітна плата позивача буде становити: посадовий оклад 37836 грн + надбавка за вислугу років 11350,8 грн + надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 3783,6 грн + щомісячна премія 3783,2 грн. = 56754 гривні.

Згідно з листом Сумської обласної прокуратури № 15/2-93х.20 від 23.10.2020 в квітні ОСОБА_1 не було доплачено до вказаного середнього заробітку, який розрахований вище, 28115,42 грн.

Виходячи з середньомісячного розміру заробітної 56754 грн, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 має становити (56754 : 21 робочий день) 2702,57 грн., а за увесь час вимушеного прогулу (п`ять місяців і 16 робочих днів) буде складати 327011,12 грн».

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 у даній справі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 по справі № 480/3455/20 було скасовано в частині:

стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно в загальному розмірі 327011,12 грн, а також фактично не отриману ним заробітну плату за квітень 2020 року в сумі 28115,42 грн.;

негайного виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць в розмірі 56754 грн.

В цій частині прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та різниці в заробітній платі задоволено частково.

Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно в загальному розмірі 131126 грн. 58 коп.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 року по справі № 480/3455/20 залишено без змін.

Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови суду, визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначив наступне:

«Згідно з довідкою Сумської обласної прокуратури №21-76вих-21 від 12.02.2020 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1120 грн. 74 коп., а середньомісячна заробітна плата становить 23535 грн. 54 коп. (том 3, а.с. 183).

Враховуючи, що першим робочим днем після звільнення позивача є 07.05.2020, справу вирішено по суті 23.10.2020, то період часу вимушеного прогулу позивача з 07.05.2020 по 23.10.2020 складає всього 117 робочих днів.

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу позивача з 07 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року має становити 131126 грн. 58 коп. (117 робочих днів х 1120 грн. 74 коп. = 131126 грн. 58 коп.)».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.05.2022 у даній справі, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі №480/3455/20 змінено в частині мотивів та викладено їх у редакції цієї постанови.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі № 480/3455/20 скасовано в частині поновлення на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Сумської обласної прокуратури та в частині стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Прийнято нове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області. В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу справу №480/3455/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в справі №480/3455/20 залишено без змін.

Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови суду, вирішуючи питання про направлення справи в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначив наступне:

«90. Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд правомірно здійснив розрахунок відповідно до середньоденної заробітної плати позивача, обчисленої виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, та кількості робочих днів вимушеного прогулу.

91. У той же час у обґрунтування касаційної скарги відповідач звертав увагу, що з 02 червня 2020 року позивач був працевлаштований на посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій прокуратури Сумської області, а тому на його користь підлягає стягненню не вся сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а різниця в заробітку.

92. Однак суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили та не дослідили питання працевлаштування позивача та не здійснили розрахунок середнього заробітку з урахуванням такої обставини відповідно до вимог частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України».

Розглядаючи позовні вимоги позивача у вищевказаній частині, після отримання справи на новий розгляд, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтями 2, 5-1 Кодексу законів про працю України передбачено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Частиною 2 статті 21 та частиною 1 статті 23 Загальної декларації прав людини встановлено, що кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Статтею 24 Європейської соціальної хартії, ратифікованої Україною 14.09.2006 визначено, що з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов`язуються визнати: право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов`язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби; право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу. З цією метою Сторони зобов`язуються забезпечити, щоб кожний працівник, який вважає себе звільненим без поважної причини, мав право на оскарження в неупередженому органі.

Спеціальні норми права, пов`язані з проходженням публічної служби на посадах прокурорів, викладені у Законі України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі -Закон №1697), який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до ст. 4 Закону №1697, організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, як вищевстановлено судовими рішеннями та не заперечується сторонами при прийнятті даного рішення, позивач дійсно протиправно наказом прокуратури Сумської області від 29.04.2020 №100к про звільнення ОСОБА_1 , був звільнений з посади з 06 травня 2020 року, у зв`язку з чим вищевказаними судовими рішеннями позивач був поновлений на відповідній посаді.

Як встановлено у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 у даній справі, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає - 1120 грн. 74 коп., а середньомісячна заробітна плата становить - 23535 грн. 54 коп., а період часу вимушеного прогулу позивача складає з 07.05.2020 по 23.10.2020 всього 117 робочих днів.

З вищевказаними висновком Другого апеляційного адміністративного суду погодився і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.05.2022 у даній справі, зазначивши у п. 90 постанови: «апеляційний суд правомірно здійснив розрахунок відповідно до середньоденної заробітної плати позивача, обчисленої виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, та кількості робочих днів вимушеного прогулу.».

З урахуванням вказаного, період вимушеного прогулу позивача (з 07.05.2020 по 23.10.2020 = 117 робочих днів) та розмір середньоденної заробітної плати позивача (1120 грн. 74 коп.), вже є визначеними вищевказаними судовими рішеннями.

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу позивача з 07 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року має становити 131126 грн. 58 коп. (117 робочих днів х 1120 грн. 74 коп. = 131126 грн. 58 коп.).

Разом з тим, як вищезазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.05.2022 у даній справі, суд направляючи справу на новий розгляд, зробив висновок, що суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили та не дослідили питання працевлаштування позивача та не здійснили розрахунок середнього заробітку з урахуванням такої обставини відповідно до вимог частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Так, Сумським окружним адміністративним судом під час нового розгляду даної справи було зобов`язано Сумську обласну прокуратуру надати:

- докази наявності трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Сумською обласною прокуратурою у період часу з 07.05.2020 по 23.10.2020 (включно).

- докази нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати з 07.05.2020 по 23.10.2020 (включно) за наявності трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Сумською обласною прокуратурою у період часу з 07.05.2020 по 23.10.2020 (включно).

На виконання вказаних вимог, відповідачем надано суду копію трудової книжки позивача, копії розрахункових листів, копії табелів обліку використаного робочого часу працівників (т.4 а.с.149-179).

З наданих документів судом встановлено, що ОСОБА_1 після звільнення з посади прокурора з 03.06.2020 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу інформаційних технологій на підставі наказу прокурора Сумської області від 02.06.2020 №137. За роботу на вказаній посаді за період з 03.06.2020 по 23.10.2020 йому нараховано заробітну плату в розмірі 81128,95 грн.

Згідно частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи вищевикладену норму, фактичні обставини у справі, а саме виконання позивачем у період вимушеного прогулу нижчеоплачуваної роботи та висновки і мотиви Верховного Суду, викладені у постанові від 19.05.2022 у даній справі, з яких скасовано постанову суду апеляційної інстанції у даній справі, Сумський окружний адміністративний суд визначаючи середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача з 07 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно, вважає за потрібне стягнути з відповідача різницю в заробітку ОСОБА_1 за час виконання ним нижчеоплачуваної роботи та встановленим судом середнім заробітком за час вимушеного прогулу позивача, а саме у розмірі 49997,63 грн. (131126,58 81128,95). Ураховуючи викладене, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню вказана сума коштів.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Стягнути з Сумської обласної прокуратури (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, 40000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 травня 2020 року по 23 жовтня 2020 року включно, в загальному розмірі 49997 грн. 63 коп.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 28 листопада 2022 року.

Суддя С.М. Глазько