Справа № 140/6597/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/6597/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі Департамент соцполітики, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо відновлення нарахування пільг, як учаснику війни, встановлених частиною першою статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та зобов`язання надати позивачу, як учаснику війни пільги, встановлені пунктами 4, 5, 6, 18 частини першої статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Ухвалою суду Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив (а.с.16-18). В обґрунтування цієї позиції вказав, що частиною шостою статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що пільги для учасників війни, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті надаються, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішенням Конституційного суду від 18.12.2018 №12-р/2018, яке набрало чинності через три місяці - у березні 2019 року, зазначену норму визнано неконституційною. В той же час пунктом 3 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №389 (далі Порядок №389), передбачено, що пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Оскільки розмір середньомісячного доходу сім`ї позивача на одну особу перевищував вказану величину доходу, тому він не має права на отримання пільг та міг звернутися за житловою субсидією, про що його повідомлено письмово.

Крім того, призначення пільг здійснюється автоматично через програмне забезпечення Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (ЄДАРП), за можливості якого відповідає Міністерство соціальної політики України. У системі ЄДАРП з 03.12.2019 доопрацьовано програмне забезпечення для категорії Учасник війни та додано підкатегорію За рішенням суду. Починаючи з 01.10.2019, для пільговиків за індивідуальним рішенням суду пільги можуть надаватись без врахування доходів.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що діяв в межах своїх повноважень та відповідно до чинних нормативно-правових актів, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Позивач у відповіді на відзив не погодився з аргументами відповідача та просив позов задовольнити у повному обсязі (а.с.21-23).

Ухвалою суду від 09.11.2022 позовну заяву було залишено без руху відповдіно до частини тринадцятої статті 171 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення цієї ухвали (а.с. 26).

Позивач на усунення недоліків позовної заяви подав нову редакцію позовної заяви у якій просив визнати протиправною бездіяльність щодо не надання позивачу пільг, як учаснику війни, встановлених частиною першою статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з 26.08.2022 та зобов`язання надати позивачу, як учаснику війни з 26.08.2022 пільги, встановлені пунктом 4 частини першої статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством, без урахування умови щодо середньомісячного сукупного доходу сім`ї (а.с. 32-35).

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є ветераном війни учасником війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.5). Не є спірною та обставина, що позивач перебуває на обліку в ЄДАРП Луцької міської територіальної громади як учасник війни, дитина війни, ветеран праці та пенсіонер за віком.

На звернення позивача щодо надання йому пільг, встановлених Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Департамент соціальної політики Луцької міської ради у своєму листі від 29.08.2022 №11.2-9/10594/2022 (а.с. 8) повідомив, що розмір середньомісячного сукупного доходу його сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, що дає право на соціальну пільгу, яка становить у 2022 році 3470,00 грн.

Одночасно проінформував, що в системі ЄДАРП доопрацьовано програмне забезпечення для категорії Учасник війни: додано підкатегорію За рішенням суду, тобто для пільговиків за індивідуальним рішенням суду пільги можуть надаватися без врахування доходів. Тому, 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством, може бути надана без урахування доходів за індивідуальним рішенням суду.

Незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо надання пільг з оплати послуг за користування житлом стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, формування в суспільстві шанобливого ставлення до них врегульовані Законом України від 2210.1993 №3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон №3551-ХІІ).

Згідно з статтею 4 Закон №3551-ХІІ ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Позивач має статус учасника війни, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , тому на нього поширюється дія Закону №3551-ХІІ.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 14 Закону №3551-ХІІ учасникам війни надаються, зокрема, такі пільги: 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю).

Абзацом другим підпункту 1 пункту 9 розділу I Закону України від 28.12.2014 №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України (далі Закон №76-VIII) статтю 14 Закону №3551-ХІІ було доповнено частиною шостою такого змісту: Установити, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (набрала чинності з 01.01.2015).

Тобто наслідком запровадження такої умови для надання окремих пільг стало їх скасування для певного кола осіб.

У зв`язку з прийняттям Закону №76-VIII Кабінет Міністрів України постановою від 04.06.2015 №389 затвердив Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно з пунктом 1 Порядку №389 він визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, тепло- та електропостачання, природний газ (в тому числі послуги з транспортування, розподілу та постачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами, а також підтвердження права на інші види пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування тощо) відповідно до законодавства.

За змістом пункту 2 Порядку №389 його дія поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом №3551-ХІІ.

Пунктом 3 Порядку №389 установлено, що пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Відповідно до пункту 8 Порядку №389 пільговики, до сукупного доходу сім`ї яких входять доходи, визначені пунктом 5 цього Порядку (крім пенсії та соціальної допомоги), або до складу сім`ї яких входять працездатні особи, подають до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення декларацію про доходи сім`ї пільговика за формою згідно з додатком, а також довідки про доходи свої та членів сім`ї (крім довідок про розмір пенсії та соціальної допомоги) за шість місяців, що передують місяцю звернення, або документи, що підтверджують відсутність доходів за такий період. У разі неподання документів, передбачених абзацом першим цього пункту, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє пільговика про необхідність подання відповідних документів для визначення права на отримання пільг.

У пункті 9 Порядку №389 зазначено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення з урахуванням отриманої інформації, зазначеної у пунктах 6-8 цього Порядку, визначають протягом десяти днів з дня отримання такої інформації середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу шляхом ділення загальної суми грошових доходів кожного члена сім`ї пільговика за попередні шість місяців на 6 і на кількість членів сім`ї.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 (справа №1-6/2018(2791/15) визнано неконституційними абзац другий підпункту 1, абзац другий підпункту 2, абзаци другий, третій, четвертий підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону №76-VIII; частину шосту статті 14, частину другу статті 16 Закону №3551-XII зі змінами. Одночасно установлено, що вони втрачають чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтермінування втрату чинності цими положеннями Конституційний Суд України мотивував тим, що для відновлення попереднього рівня соціального захисту учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону №3551-ХІІ, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг потрібно передбачити кошти у Державному бюджеті України, внести відповідні зміни до законів України.

Отже, у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України Рішення від 18.12.2018 №12-р/2018 положення частини шостої статті 14 Закону №3551-ХІІ втратили чинність з 18.03.2019 та застосуванню надалі не підлягають.

З 18.03.2019 Законом №3551-XII та Порядком №389 визначено різні підходи щодо надання пільг, встановлених Законом №3551-XII, у тому числі статтею 14 для учасників війни. Так Закон №3551-XII не ставить у залежність надання пільг від середньомісячного доходу сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу. У той же час чинними є положення Порядку №389, які умовою надання пільг вказують не перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців за величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Так згідно з пунктами 10, 11 Порядку №389 у разі коли середньомісячний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, пільговик має право на отримання пільг протягом дванадцяти місяців з місяця визначення відповідного права. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення розраховує в установленому порядку пільги на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу в грошовій формі, а також видає пільговикам довідки для отримання інших видів пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування, телекомунікаційні послуги тощо), відповідно до законодавства. Після закінчення дванадцяти місяців структурний підрозділ з питань соціального захисту населення визначає право пільговика на отримання пільг на наступний період відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту.

Також частиною третьою статті 2 Закону №3551-ХІІ визначено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Частиною третьою статті 7 КАС України визначено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, виходячи із визначених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при вирішені питання надання пільг особам відповідно до Закону №3551-XII підлягають застосуванню положення цього Закону, який має вищу юридичну силу, а не норми Порядку №389, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, якими істотно звужено обсяг встановлених законом прав.

Таким чином, у зв`язку із втратою чинності з 18.03.2019 положень частини шостої статті 14 Закону №3551-ХІІ (у редакції Закону №76-VIII) не підлягають також застосуванню приписи Порядку №389, які передбачають надання деяких пільг учасникам війни за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що з 18.03.2019 позивач як учасник війни має право на отримання пільг, передбачених пунктом 4 частини першої статті 14 Закону №3551-ХІІ, без урахування умови щодо середньомісячного сукупного доходу його сім`ї, а відповідач безпідставно надання таких пільг не відновив, що є його протиправною бездіяльністю.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Позивач, звертаючись до суду із позовом позовні вимоги просив задовольнити з 26.08.2022.

Отже, на підставі встановлених обставин справи, наведених норм законодавства України, що врегульовує спірні правовідносини, а також враховуючи межі позовних вимог, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відновлення надання ОСОБА_1 як учаснику війни пільг, визначених частиною першою статті 14 Закону №3551-ХІІ, та зобов`язання відповідача надати позивачу як учаснику війни з 26.08.2022 пільги, встановлені пунктом 4 частини першої статті 14 Закону №3551-ХІІ.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо відновлення надання ОСОБА_1 як учаснику війни пільг, встановлених частиною першою статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради надати ОСОБА_1 з 26 серпня 2022 року як учаснику війни пільги, встановлені пунктом 4 частини першої статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43005, Волинська обл., м. Луцьк, пр. Волі, 4а, ).

Суддя Р.С. Денисюк