Справа № 500/3127/22
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3127/22

28 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд закордон у зв`язку із наданням відстрочки, з метою продовження навчання за денною формою в Республіці Іспанія у навчальному закладі (Університет Наварри).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач навчається в Університеті Наварри (Іспанія). Відповідно до персональної академічної атестації від 27.05.2022 ОСОБА_1 зарахований у поточному 2021-2022 навчальному році, навчання проводиться у стаціонарній формі з особистою присутністю. 09.06.2022 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання дозволу на виїзд закордон із встановленням відстрочки від призову під час мобілізації у зв`язку із продовженням стаціонарного навчання. Відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено ОСОБА_1 у надані відстрочки від призову на строкову військову службу та в оформленні дозволу на виїзд закордон. Внесеними змінами до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, зазначено, що громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років можуть виїхати закордон серед яких, зокрема, є здобувачі фахової передвищої та вищої освіти закордоном (студентський квиток або студентська віза; перекладені та нотаріально завірені документи навчання особи у закордонному вузі; військово-облікові документи з записом щодо надання їм відстрочки від призову (призову за мобілізацією), довідка видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки для виїзду закордон для здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти). Виїхати закордон для продовження навчання та сесії позивачу не вдалося.

На думку позивача, через протиправну бездіяльність відповідача він позбавлений можливості здобути належну фахову вищу освіту закордоном, вартість навчання оплачена батьками та не може бути повернута, що в кінцевому результаті також вплине на можливість знайти оплачувану роботу та конкурувати на ринку праці, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.09.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 21.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 08.11.2022.

На виконання вимог вказаної ухвали, 04.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпорядкованим структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 , подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що будь які рішення (в тому числі видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) ІНФОРМАЦІЯ_3 приймаються по відношенні до громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та підпорядкованих відділах. У заяві, що надійшла поштою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 за №1411 від 10.06.2022 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказує, що є жителем АДРЕСА_1 в та додає довідку про місце реєстрації. Жодного військово-облікового документа до заяви не додано, який би мав підтвердити чи даний громадянин України призовник чи військовозобов`язаний. Другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 надана відповідь від 20.06.2022 за №2289, де зазначено, що позивач на військовому обліку не перебуває, приписку до призовної дільниці не проходив, жодного військово-облікового документа не отримував. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 і підпорядкованих йому відділах, відповідач не вбачає в своїх діях порушень чинного законодавства щодо відмови у наданні відстрочки та дозволу на виїзд за кордон. Водночас Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та постанови Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 "Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки" не наділені повноваженнями щодо прийняття рішення про надання відстрочки від призову на строкову військову службу для здобуття освіти взамін призовних комісій. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.11.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), замінено неналежного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на належного ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучено ІНФОРМАЦІЯ_6 в якості співвідповідача.

У відповіді на відзив, позивач відзначив, що предметом позовних вимог є вимога щодо надання дозволу (в тому числі відстрочки від мобілізації) для виїзду закордон для продовження навчання, а не щодо надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на строкову військову службу (компетенція призовних комісій). Враховуючи, що умовою перетину кордону (з метою продовження навчання) є виключно дозвіл (довідка) від територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який відмовив позивачу у досудовому способі реалізації відповідного права, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення в судовому порядку.

На адресу суду надійшли заяви представників сторін про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Подані позивачем письмові докази вказують, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11), навчається у Університеті Наварри (Іспанія) на стаціонарній формі з особистою присутністю, в якому 2021-2022 навчальний рік розпочнеться 04.10.2021 і завершиться 31.09.2022, позачергова сесія триватиме з 13.06.2022 по 19.08.2022, що підтверджується персональною академічною атестацією від 27.05.2022 (а.с.7-9).

09.06.2022 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання дозволу на виїзд закордон із встановленням відстрочки від призову під час мобілізації у зв`язку із продовженням стаціонарного навчання.

Другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 надана відповідь від 20.06.2022 за №2289, відповідно до якої позивач на військовому обліку в Другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває, приписку до призовної дільниці не проходив, жодного військово-облікового документа не отримував. Роз`яснено, що особам, які не отримували відстрочку від призову на строкову військову службу (згідно рішення призовної комісії), як здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за кордоном за денною або дуальною формою здобуття освіти, довідки для виїзду за кордон не надаються (а.с.6).

09.07.2022, заступником начальника відділення інспектора прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_7 " (тип А) капітаном ОСОБА_2 , відмовлено ОСОБА_1 у перетині державного кордону так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон, про що винесено відповідне рішення (а.с.13).

Не погоджуючись з відмовою у наданні дозволу (в тому числі відстрочки від мобілізації), для виїзду закордон для продовження навчання, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності (дій) відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч.1, 3 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII).

Згідно з ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону № 2232-XII на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Відстрочка від призову на строкову військову службу визначена положеннями ст.17 Закону № 2232-XII, у відповідності до ч.1 якої відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Приписами ч.8 ст.17 Закону №2232-XII передбачено, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються:

у закладах загальної середньої освіти ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;

у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти;

у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти;

у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання;

в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.

Відстрочка від призову на строкову військову службу також надається громадянам України, які проходять військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу при вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Така відстрочка надається на весь період проведення військової підготовки та на строк, що триває від завершення такої підготовки до присвоєння громадянину України первинного військового звання офіцерського складу, але не довше ніж до кінця поточного року після завершення підготовки.

Відповідно до ч.9 ст.17 Закону № 2232-XII право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" (затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.

Відповідно до визначень, які наведені у ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII ):

мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим, ст.23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до положень ч.3 ст.23 Закону № 3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Отож, студенти, що навчаються на очній формі у передвищому або професійно-технічному або вищому навчальному закладі за кордоном мають право на звільнення від мобілізації при документальному підтвердженні цієї підстави.

Як зазначалось вище, мобілізація відповідно до Указу Президента України розпочалась з введенням воєнного часу та триває на сьогоднішній день.

В той же час, позивач виявив своє бажанням продовжувати стаціонарне навчання у Університеті Наварри (Іспанія) та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання дозволу на виїзд закордон із встановленням відстрочки від призову під час мобілізації.

Так, у заяві, що надійшла на адресу другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 вказує, що є жителем АДРЕСА_1 в та додає довідку про місце реєстрації.

При цьому, до заяви не додано жодного військово-облікового документа, що позивачем не заперечується.

Відповідно до ч.4 ст.37 Закону № 2232-XII у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення №154), відповідно до п.1 якого територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення №154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п.9 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі Порядок №921).

Відповідно до п.2 Порядку №921, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Згідно п.16 Порядку №921 військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів:

для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Відтак, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для здобуття освіти особа повинна надати відповідний доказ з приводу того, що вона є здобувачем професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються саме за денною або дуальною формами здобуття освіти, за наслідками якого відповідними військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для здобуття освіти. Про що вчиняється ними відповідний запис у посвідченні про приписку до призовної дільниці чи відмітка у військовому квитку.

Натомість, у спірних правовідносинах ОСОБА_1 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпорядкованим структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває, приписку до призовної дільниці не проходив.

Доказів наявності у позивача військово-облікових документів ІНФОРМАЦІЯ_8 матеріали справи не містять.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що предметом позовних вимог є вимога щодо надання дозволу (в тому числі відстрочки від мобілізації), для виїзду закордон для продовження навчання, а не щодо надання відстрочки від призову на строкову військову службу (компетенція призовних комісій), суд відзначає, що рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються по відношенні до громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та підпорядкованих відділах.

Більше того, з урахуванням приписів ст.19 Закону України "Про державну прикордонну службу України", повноваження щодо вирішення питань пропуску через державний кордон України покладено на органи Державної прикордонної служби, а не на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що вправі за місцем військового обліку визначати осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, оскільки позивач на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває і на облік взагалі не встав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд закордон у зв`язку із наданням відстрочки, з метою продовження навчання за денною формою в Республіці Іспанія у навчальному закладі (Університет Наварри), та визнає бездіяльність такою, що відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваних дій, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити дії

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 );

- ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 );

Головуючий суддя Мандзій О.П.