Справа № 320/12435/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року Київ № 320/12435/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпраці у Київській області до Комунального підприємства «Рокитне водоканал» про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

Головне управління Держпраці у Київській області (далі позивач, Головне управління) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Рокитне водоканал» (далі відповідач, Комунальне підприємство), в якому просило суд прийняти рішення про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду у виді заборони експлуатації та виконання робіт, а саме:

- заборонити експлуатацію ТП № 187, 205, 325, 63кВА шляхом відключення від електромереж електропостачальної організації ПрАТ ДТЕК «Київські регіональні мережі» на межі балансової належності (пункти 2, 4, 5, 6, 7 Акта);

- заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: ремонт, технічне обслуговування устаткування напругою понад 1000 В; роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В (пункти 1, 3 Акта);

- зупинити експлуатацію електродриль, інв. № 03, кутових шліфувальних машин, інв. № 01; 02 (пункти 20, 22 Акта);

- зупинити експлуатацію електрозварювального апарату, інв. № 05 (пункти 25, 26 Акта);

- заборонити виконання «робіт на висоті» понад 1,3 метра (пункт 27 Акта).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, під час його діяльності, не дотримано вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, у зв`язку із чим, за результатами планового заходу, позивачем виявлено та зафіксовано ряд порушень, винесено припис і встановлено строк для їх усунення, які відповідачем в установлений строк не були усунуті в повному обсязі. Отже відповідно до положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наявні правові підстави для застосування судом до відповідача відповідних заходів реагування.

Відповідно до ухвали від 11.10.2021 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачем на виконання припису позивача вжиті відповідні заходи та проведено роботу щодо дотримання вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці.

Відповіді на відзив від представника позивача до суду не надходило.

З метою з`ясування дійсних обставин щодо усунення відповідачем виявлених позивачем порушень, ухвалою від 04.08.2022 судом витребувано у позивача додаткові докази.

Представником позивача подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, якою суд повідомлено, що від відповідача надійшов лист з підтверджуючими документами про виконання припису, згідно з яким підтверджено усунення порушень пунктів № 1, 2, 4, 5, 6, 7, 25, 26 припису. Водночас зазначено, що інші порушення, які створюють загрозу життю людини і були підставою для подання позовної заяви, відповідачем не усунуті, тож можливе лише зменшення розміру позовних вимог наступним чином: прийняти рішення, яким застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинки роботи, а саме:

- роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В (пункт 3);

- зупинити експлуатацію електродрилі, інв. № 03, кутових шліфувальних машин, інв. № 01; 02 (пункти 20, 22);

- заборонити виконання робіт «Робіт на висоті понад 1,3 метра» (пункт 27).

Відповідно до ухвали від 28.11.2022 судом повернуто заяву про зменшення позовних вимог.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Головного управління від 09.06.2021 № 2463, з метою виконання Річного плану заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань праці на 2021 рік, призначено проведення планової перевірки Комунального підприємства у період з 22 червня по 06 липня 2021 року за адресою: 09600, Київська область, Рокитнянський район, смт Рокитне, вул. Волі, будинок 133 щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

На підставі наказу позивачем оформлено направлення на проведення перевірки від 09.06.2021 № 1898, другий примірник якого отримав директор Комунального підприємства, що підтверджується відповідною відміткою на звороті направлення.

За результатами проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, за участі директора Комунального підприємства, Головним управлінням складено акт від 06.07.2021 № КВ1898/731АВ (далі - акт), яким зафіксовані наступні порушення:

1. Статті 21 Закону України № 2694-XII роботодавцем не одержано дозвіл Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: ремонт, технічне обслуговування устаткування напругою понад 1000 В. Порушено пункт 11 Група А Додатку 2 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107, що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

2. Статті 21 Закону України № 2694-XII роботодавцем не одержано дозвіл Держпраці на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки напругою понад 1000 В, а саме: електрообладнання ТП №187; 325; 205; 63 кВА; КЛ-10 кВ; ПЛ-10кВ, яке знаходиться на балансі підприємства. Порушено пункт 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107. Порушено пункт 8 Група А Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77, що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

3. Статті 21 Закону України № 2694-XII роботодавцем не одержано дозвіл Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В. Порушено пункт 9 Додатку 2 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107, що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

4. Статті 13 Закону України № 2694-XII роботодавцем не проведено позачерговий технічний огляд із розробкою регламентів технічних оглядів на продовжуваний строк безпечної експлуатації електрообладнання, яке введено в експлуатацію після ремонтів та яке досягло граничного строку експлуатації, а саме: електроустаткування ТП №187; 325; 205; 63 кВА. Порушено пункт 9, 17 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 687, що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

5. Статті 13 Закону України № 2694-XII керівник підприємств не забезпечив утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів, а саме: не забезпечив проведення профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ), а саме: електроустаткування ТП №187; 325; 205; 63 кВА; електрообладнання та електромережі напругою понад 1000 В, які знаходяться на балансі підприємства; не забезпечив достатню кількість спеціально навчених електротехнічних працівників для обслуговування електрообладнання підприємства; не затвердив положення про енергетичну службу підприємства; не забезпечив проведення технічних оглядів електроустановок підприємства. Порушено пункт 1.3.1. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

6. Статті 13 Закону України № 2694-XII не проведено регламентні роботи з опосвідчення стану безпеки електроустановок, що належать підприємству, із визначенням рівня безпечного стану. Порушено пункт 8.1. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

7. Статті 13 Закону України № 2694-XII роботодавцем не проведено експертне обстеження електрообладнання ТП №187; 325; 205; 63 кВА; КЛ-10 кВ, яке досягло граничного строку експлуатації. Порушено пункт 21 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 687, що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

8. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються основні вимоги безпеки під час обслуговування електроустановок, а саме: на підприємстві відсутній затверджений керівником та погоджений Держпраці список працівників, які мають право проведення оперативних переговорів з енергопостачальною організацією. Порушено пункт 2.2.11. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

9. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються організаційні заходи, що убезпечують працівників під час роботи, а саме: на підприємстві відсутні затверджені на 2021 список працівників, які мають право на видачу нарядів, розпоряджень, керівників робіт, допускачів, а також переліки робіт, що виконуються за нарядами, розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації. Порушено пункт 3.2.9. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

10. Статті 13 Закону України № 2694-XII керівником підприємства не забезпечено комплектування працівників та електроустановок підприємства випробуваними засобами захисту від ураження електричним струмом відповідно до норм комплектування. Порушено пункти 4.2.4., 4.2.5, 4.2.9 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

11. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не проводиться періодичний огляд засобів захисту із записом в журнал. Порушено пункти 4.4.2. НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

12. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються основні вимоги безпеки під час обслуговування електроустановок, а саме: на підприємстві відсутній затверджений керівником перелік робіт з підвищеною небезпекою. Порушено пункти 2.1.4. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

13. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються основні вимоги безпеки під час обслуговування електроустановок, а саме: на підприємстві відсутній затверджений керівником підприємства список адміністративно-технічних працівників, яким дозволяється одноосібний огляд електроустановок. Порушено пункти 2.2.13. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

14. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються основні вимоги безпеки під час обслуговування електроустановок, а саме: огляди, виявлення і ліквідація несправностей в електроустановках не виконуються. Не встановлена особою, відповідальною за електрогосподарство, періодичність цих робіт. Відсутні оперативні журнали для записів результатів оглядів електроустановок. Порушено пункти 2.2.16. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

15. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються організаційній заходи, що убезпечують працівників під час роботи, а саме: на підприємстві роботи в електроустановках, які виконують працівники, не оформлюються нарядами або розпорядженнями. Порушено пункти 3.1.2. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

16. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються організаційні заходи, що убезпечують працівників під час роботи, а саме: на підприємстві не ведеться «Журнал обліку робіт з нарядами та розпорядженнями». Порушено пункт 3.3.12. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

17. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві відсутній список електротехнічних працівників, затверджений керівником. Порушено пункт 8.7.3. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів».

18. Статті 13 Закону України № 2694-XII роботодавцем не організовано проведення лабораторних досліджень умов праці працівників та атестації робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці, зайнятих на важких роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці. Порушено пункт 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, що може завдати шкоди здоров`ю працюючої особи;

19. Статті 13 Закону України № 2694-XII працівники підприємства ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , допущені до роботи з ручним електрифікованим інструментом, не пройшли спеціальне навчання і перевірку знань з питань охорони праці по НПАОП 00.0-1.71-13. Порушено пункт 4.1. НПАОП 00.0-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

20. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: електроінструмент (електродриль, інв. № 03, кутові шліфувальні машини, інв. № 01; 02), який використовується працівниками підприємства, не пройшов періодичну перевірку 1 раз на 6 місяців. Порушено пункт 6.7.24. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

21. Статей 13, 14 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: керівником підприємства не призначено особу відповідальну за збереження та справність електроінструменту. На підприємстві відсутній «Журнал обліку, перевірки та випробування електроінструменту, трансформаторів, перетворювачів частоти та переносних світильників». Порушено пункт 6.7.36. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів».

22. Статей 13, 14 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: на корпусах електроінструменту (електродриль, інв. № 03, кутові шліфувальні машини, інв. № 01; 02), що використовуються на підприємстві, не зазначені інвентарні номери, а також дати наступних перевірок. Порушено пункт 6.7.37. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

23. Статті 18 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: електрозварник ручного зварювання ОСОБА_2 , який самостійно підключає зварювальне обладнання, не пройшов перевірку знань на ІІІ групу з електробезпеки. Порушено пункт 6.7.48. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

24. Статті 18 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: електрозварник ОСОБА_2 не пройшов періодичну атестацію. Порушено пункт 2.4. НПАОП 0.00-1.16.-96 «Правила атестації зварників», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

25. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: на корпусах зварювального апарату інв. № 05, який належить підприємству, не вказані дати наступних вимірювань опору ізоляції та належність до цеху. Порушено пункт 6.7.77. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

26. Статті 13 Закону України № 2694-XII на підприємстві не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт в електроустановках загального призначення, а саме: не проведено вимірювання опору ізоляції зварювального апарату інв. № 05, який належить підприємству. Порушено пункт 6.7.75. НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», що може призвести до ураження працюючої особи електричним струмом;

27. Статті 21 Закону України № 2694-XII роботодавець не набув права на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: «Роботи на висоті» понад 1,3 метра, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, відповідно до групи Б додатку 2 пункту 3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107, що може призвести до падіння працюючої особи.

Примірник зазначено акта перевірки був отриманий директором Комунального підприємства 06.07.2021, що підтверджується його особистим підписом на 19 сторінці акта, без зауважень, що свідчить про визнання відповідачем обставин допущення виявлених порушень.

На підставі акта, у зв`язку з виявленими порушеннями, Головним управлінням, у присутності директора Комунального підприємства складено припис про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки № КВ 1898/731П від 06.07.2021, примірник якого отримано директором Комунального підприємства 06.07.2021, що підтверджується його особистим підписом на 8 сторінці припису, яким директора зобов`язано усунути виявлені порушення до 06.08.2021.

Згідно з доводами позивача до Головного управління надійшов лист Комунального підприємства вих. № 100 від 11.07.2022 із звіреними копіями підтверджуючих документів щодо виконання вимог пунктів № 1, 2, 4, 5, 6, 7, 25, 26 припису КВ 1898/731П від 06.07.2021. Щодо інших порушень підтверджуючих документів щодо їх усунення не подано.

У свою чергу, виявлення наведених порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю людини, а також їх не усунення відповідачем у повному обсязі, стали підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

Для вирішення спірних правовідносин суд застосовує, зокрема, норми Конституції України, Законів України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII (далі Закон № 2694-XII), «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007№ 877-V (далі Закон № 877-V), у відповідних редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

У свою чергу, основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначає Закон № 2694-XIІ.

Статтею 1 Закону № 2694-XIІ визначено, що охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю.

Працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих (частина перша статті 2 Закону № 2694-XIІ).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 2694-XIІ законодавство про охорону праці складається з цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Частиною першою статті 4 Закону № 2694-XIІ констатовано, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах, зокрема, пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці (частина друга статті 4 Закону № 2694-XIІ).

Згідно із частиною першою статті 6 Закону № 2694-XIІ умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до статті 13 Закону № 2694-XIІ роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Із цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 15 Закону № 2694-XIІ, на підприємстві з кількістю працюючих 50 і більше осіб роботодавець створює службу охорони праці відповідно до типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

На підприємстві з кількістю працюючих менше 50 осіб функції служби охорони праці можуть виконувати в порядку сумісництва особи, які мають відповідну підготовку.

На підприємстві з кількістю працюючих менше 20 осіб для виконання функцій служби охорони праці можуть залучатися сторонні спеціалісти на договірних засадах, які мають відповідну підготовку.

Служба охорони праці підпорядковується безпосередньо роботодавцю.

За приписами статті 18 Закону № 2694-XIІ, працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Відповідно до статті 21 Закону № 2694-XIІ виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Проектування виробничих об`єктів, розроблення нових технологій, засобів виробництва, засобів колективного та індивідуального захисту працюючих повинні провадитися з урахуванням вимог щодо охорони праці. Експертиза проектів будівництва на їх відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці проводиться відповідно до статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл) визначає Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (далі Порядок № 1107).

Відповідно до пункту 9 додатку 2 групи А Порядку № 1107, роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти, відносяться до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу.

Роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра належать до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці (пункт 3 Групи Б Порядку № 1107).

При цьому, наказом Комітету по нагляду за охороню праці від 09.01.1998 № 4 затверджено Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів (далі Правила № 4), вимоги яких поширюються на працівників, що обслуговують діючі електроустановки споживачів напругою до 220 кВ включно і є обов`язковими для всіх споживачів та виробників електроенергії, незалежно від їх відомчої належності і форм власності на засоби виробництва.

У цих Правилах викладені основні вимоги щодо убезпечення працівників під час експлуатації електроустановок (пункт 1.1.3.).

За приписами пунктів 1.3.1., 1.3.2.керівник підприємства зобов`язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів.

Для цього він повинен: призначити відповідального за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства з числа інженерно-технічних працівників, які мають електротехнічну підготовку і пройшли перевірку знань у встановленому порядку (далі - особа, відповідальна за електрогосподарство); забезпечити достатню кількість електротехнічних працівників; затвердити Положення про енергетичну службу підприємства, а також посадові інструкції і інструкції з охорони праці; встановити такий порядок, щоб працівники, на яких покладено обов`язки з обслуговування електроустановок, вели ретельні спостереження за дорученим їм обладнанням і мережами - оглядом, перевіркою дії, випробуванням і вимірюванням; забезпечити перевірку знань працівників у встановлені строки згідно з вимогами цих Правил і «Правил технической эксплуатации электроустановок потребителей/ Москва, Энергоатомиздат, 1989», затверджених Міненерго СРСР 21.12.84 (далі - ПТЕ); забезпечити проведення протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ); забезпечити проведення технічного огляду електроустановок.

Фахівці служб охорони праці зобов`язані контролювати безпечну експлуатацію електроустановок і повинні мати групу IV з електробезпеки.

Згідно з пунктом 2.1.4. Правил забороняється допускати до роботи в електроустановках осіб, які не пройшли навчання і перевірку знань цих Правил.

Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується керівництвом підприємства.

Результати перевірки знань фіксуються в журналі, порядок ведення та форма якого приведені в додатку 3. Сторінки журналу мають бути пронумеровані, прошнуровані і скріплені печаткою підприємства на аркушах формату А4.

В графі 4 зазначається: працівник допускається до роботи в електроустановках до 1000 В, або до і вище 1000 В.

Відповідальність за оформлення, стан і цілісність журналу перевірки знань покладається на особу, відповідальну за електрогосподарство.

Відповідно до пункту 2.2.11. Правил, список працівників, які мають право проведення оперативних переговорів з енергопостачальною організацією, визначається особою, відповідальною за електрогосподарство, затверджується керівником, погоджується з Держнаглядохоронпраці і передається у відповідну оперативну службу енергопостачальної організації.

Згідно з пунктом 2.2.13. Правил оперативні працівники повинні проводити обходи та огляди устаткування і виробничих приміщень на закріпленій за ним дільниці.

Огляд електроустановок може виконуватись одноосібно: адміністративно-технічним працівником з групою V в електроустановках понад 1000 В і з групою IV в електроустановках до 1000 В; оперативним працівником, який обслуговує цю електроустановку.

Огляд електроустановок неелектротехнічними працівниками та екскурсії, за наявності дозволу керівництва підприємства, можуть провадитись під наглядом працівника з групою IV, який має право одноосібного огляду.

Огляд повинен провадитись згідно з вимогами цих Правил.

Список адміністративно-технічних працівників, яким дозволяється одноосібний огляд, встановлюється особою, відповідальною за електрогосподарство і затверджується керівником підприємства.

Огляди, виявлення і ліквідація несправностей в електроустановках без місцевих чергових працівників виконуються централізовано виїзними працівниками, що здійснюють нагляд і роботи на об`єкті (чи групі об`єктів). Періодичність цих робіт встановлюється особою, відповідальною за електрогосподарство, залежно від місцевих умов. Результати оглядів фіксуються в оперативному журналі (пункт 2.2.16 Правил).

Відповідно до пункту 3.1.2. Правил, організаційними заходами, якими досягається безпека робіт в електроустановках, є: затвердження переліку робіт, що виконуються за нарядами, розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації; призначення осіб, відповідальних за безпечне проведення робіт; оформлення робіт нарядом, розпорядженням або затвердженням переліку робіт, що виконуються в порядку поточної експлуатації; підготовка робочих місць; допуск до роботи; нагляд під час виконання робіт; переведення на інше робоче місце; оформлення перерв в роботі та її закінчення.

За приписами пункту 3.2.9. Правил, списки працівників, які мають право на видачу нарядів, розпоряджень, керівників робіт, допускачів, зазначених в пункті 3.2.1 цих Правил, переліки робіт, що виконуються за нарядами, розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації, визначаються особою, відповідальною за електрогосподарство, і затверджуються керівником підприємства. Зазначені списки і переліки підлягають щорічному перегляду та поновному затвердженню.

Відповідно до пункту 3.3.12. Порядку, форма журналу обліку робіт за нарядами і розпорядженнями наведена у додатку 5.

В кожному електрогосподарстві підприємства роботи за нарядами і розпорядженнями слід обліковувати в призначеному для цього журналі обліку робіт за нарядами і розпорядженнями, за рекомендованою в додатку 5 формою.

В журналі у відповідних графах реєструється первинний допуск до роботи за нарядами і повне її закінчення, допуск до роботи згідно з розпорядженням та її закінчення (за винятком робіт згідно з розпорядженнями, які виконуються самими оперативними працівниками або під їхнім наглядом, запис про які робиться тільки в оперативному журналі). Крім того, первинні і щоденні допуски до робіт за нарядами оформляються записами в журналі; в цьому разі зазначається тільки номер наряду і робоче місце.

Відповідальність за ведення і цілісність журналу покладається на особу, відповідальну за електрогосподарство. Журнал має бути пронумерований, прошнурований і скріплений печаткою. Термін його зберігання після останнього запису - 6 місяців.

Згідно з пунктом 6.7.24. Правил, електроінструмент, розподільчі трансформатори безпеки та знижувальні трансформатори, перетворювачі частоти, захисно-вимикальні пристрої та кабелі-подовжувачі підлягають періодичній перевірці не рідше як 1 раз на 6 місяців.

До періодичної перевірки входять: зовнішній огляд; перевірка роботи на холостому ході не менше 5 хв.; вимірювання опору ізоляції мегомметром на напругу 500 В протягом 1 хв. за умови ввімкненого вимикача, в цьому разі опір ізоляції має бути не менше 1 МОм; перевірка справності кола заземлення (для електроінструмента класу I).

Відповідно до пунктів 6.7.36. та 6.7.37. Правил, результати перевірок і випробувань електроінструменту, знижувальних і розподільчих трансформаторів безпеки, перетворювачів частоти, захисно-вимикальних пристроїв та кабелів слід заносити в «Журнал обліку, перевірки та випробування електроінструменту, трансформаторів, перетворювачів частоти та переносних світильників» за формою, встановленою додатком 6. Журнал повинна вести призначена розпорядженням по підрозділу особа, відповідальна за збереження та справність електроінструменту.

На корпусах електроінструмента слід зазначити інвентарні номери, а також дати наступних перевірок, а на знижувальних та розподільчих трансформаторах безпеки, перетворювачах частоти та захисно-вимикальних пристроях - інвентарні номери і дати наступних вимірювань опору ізоляції.

Згідно з пунктом 6.7.48. Правил, до електрозварювальних робіт допускаються робітники, не молодші 18 років, які пройшли медичний огляд, спеціальну підготовку та перевірку теоретичних знань і практичних навиків, знань інструкцій з охорони праці і мають кваліфікаційне посвідчення з записом про допуск на виконання цих робіт, спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум) та щорічну перевірку знань з одержанням спеціального посвідчення згідно з вимогами Правил пожежної безпеки в Україні. Електрозварювальники повинні мати II групу з електробезпеки. Електрозварювальники, яким надано право самостійного підключення зварювального обладнання до електромереж повинні мати III групу з електробезпеки.

Відповідно до пункту 6.7.75. Правил опір ізоляції обмоток зварювальних трансформаторів та перетворювачів струму слід вимірювати після усіх видів ремонту, але не рідше 1 разу на 12 місяців. Опір ізоляції обмоток трансформатора відносно корпуса та між обмотками має бути не менше 0,5 МОм. Опір ізоляції струмовідних частин зварювального кола (кабелі, електродотримачі) повинен бути не меншим 0,5 МОм.

На корпусі зварювального трансформатора чи перетворювача слід зазначити інвентарний номер, дату наступного вимірювання опору ізоляції та належність до цеху (дільниці та ін.) (пункт 6.7.77. Правил).

Окрім того, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 05.06.2001 № 253 затверджено Правила експлуатації електрозахисних засобів, дія яких поширюються на електрозахисні засоби, які експлуатуються в електроустановках (НПАОП 40.1-1.07-01).

Відповідно до положень пунктів 4.2.4., 4.2.5, 4.2.9., 4.4.2.НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів» працівників, які обслуговують електроустановки, необхідно забезпечити усіма необхідними засобами захисту, навчити правилам користування цими засобами і зобов`язати застосовувати їх для створення безпечних умов праці.

Відповідальність за своєчасне забезпечення працівників і комплектування електроустановок випробуваними засобами захисту відповідно до норм комплектування, організацію належних умов зберігання, створення необхідного запасу, своєчасне проведення періодичних оглядів і випробувань, вилучення непридатних засобів і за організацію обліку їх несе власник цих засобів відповідно до ДНАОП 0.00-4.26-96 «Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту».

Інвентарні засоби захисту необхідно розподіляти між об`єктами, оперативно-виїздними та іншими бригадами відповідно до системи організації експлуатації, місцевих умов і норм комплектування згідно з додатком 2 до цих Правил.

Такий розподіл засобів захисту з визначенням місць зберігання необхідно зафіксувати в списках, які затверджує роботодавець підприємства або працівник, який відповідає за електрогосподарство.

В підрозділах підприємств і організацій, які застосовують засоби захисту, необхідно вести «Журнал обліку та зберігання засобів захисту» згідно з додатком 1 до цих Правил. Наявність і стан усіх засобів захисту повинні перевірятись періодичним оглядом не рідше 1 разу на 6 міс. працівником, який відповідає за їхній стан, із записом результатів огляду в журнал. Засоби захисту, що видані для індивідуального користування, також необхідно зареєструвати в журналі.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, пунктами 1 та 3 якого визначено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктами 2.1., 2.4. Правил атестації зварників, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 19.04.1996 № 61, атестація зварників поділяється на первинну, додаткову, періодичну і позачергову.

Періодичну атестацію проходять усі зварники з метою підтвердження рівня їхньої професійної кваліфікації і продовження терміну дії посвідчення на допуск до виконання відповідних зварювальних робіт. Термін періодичної атестації - не рідше одного разу на 2 роки.

Більше того, відповідно до пункт 4.1. НПАОП 00.0-4.12-05 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» посадові особи та інші працівники, безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОЗ України та Держнаглядохоронпраці України від 23.09.94 № 263/121, проходять спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Виходячи з наведених норм суд доходить висновку, що вони є обов`язковими для виконання відповідачем. Разом із тим, саме порушення відповідачем наведених норм стало підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

У свою чергу, за приписам статті 38 Закону № 2694-XIІ державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Разом із тим, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон № 877-V.

Статтею 1 Закону № 877-V визначено, окрім іншого: державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Зокрема, відповідно до пунктів 1, 3, 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці є, окрім іншого, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань; зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пунктами 3, 4 Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим Наказ Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 № 340 основними завданнями Управління Держпраці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки.

Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Виходячи зі змісту наведених норм суд уважає, що позивач наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки, а також звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів з підстав недотримання вимог законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.

За приписами частини першої статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Згідно зі статтею 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

У разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Відповідно до статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Виходячи з наведеного в сукупності, судом не встановлено, а відповідачем не наведено обставин порушення позивачем процедури проведення планової перевірки та оформлення її результатів.

Разом із тим, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд констатує, що єдиним належним та допустимим доказом повного усунення порушень, виявлених актом перевірки, є проведення на підставі подання суб`єкта господарювання офіційного письмового повідомлення про повне усунення порушень, позапланової перевірки.

Слід відмітити, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, ці заходи припиняються при усуненні відповідачем порушень, які викладені в акті перевірки.

Підставою для застосування судом заходів реагування за позовом органу державного нагляду (контролю) є виявлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Поняття «загроза життю та здоров`ю» працівників є оціночним, а суб`єктом його оцінки в першу чергу є Управління, як спеціальний орган який виконує завдання нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері охорони праці. Тому, висновки щодо існування вказаної загрози ґрунтуюся на певній свободі розсуду Управління, а відтак охоплюються сферою його дискреційних повноважень як органу, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями, що є необхідними для обґрунтування тверджень про ймовірність загрози життю та здоров`ю працівників та інших осіб внаслідок допущення виявлених перевіркою порушень.

З огляду на вказані правові норми підставою для зупинення робіт (експлуатації) є ведення робіт без періодичного випробування, експертного обстеження та періодичного технічного огляду та обслуговування обладнання.

Суд зазначає, що загроза життю та здоров`ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля.

Позивач зазначив, що під час розгляду цієї справи відповідачем частково усунуто порушення, проте актуальними залишаються порушення в частині пунктів 3, 20, 22 та 27 не проведення первинного технічного огляду устаткування, не забезпечено утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок, не виконуються правила безпеки під час виконання окремих видів робіт.

Суд зазначає, що деякі порушення станом на день розгляду справи залишаються не виконаними, матеріали справи не містять доказів зворотного.

Суд констатує, що єдиним належним та допустимим доказом повного усунення порушень, виявлених актом перевірки, є проведення на підставі подання суб`єкта господарювання офіційного письмового повідомлення про повне усунення порушень, позапланової перевірки.

Слід відмітити, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, ці заходи припиняються при усуненні відповідачем порушень, які викладені в акті перевірки.

Підставою для застосування судом заходів реагування за позовом органу державного нагляду (контролю) є виявлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Поняття «загроза життю та здоров`ю» працівників є оціночним, а суб`єктом його оцінки в першу чергу є Управління, як спеціальний орган який виконує завдання нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері охорони праці. Тому, висновки щодо існування вказаної загрози ґрунтуюся на певній свободі розсуду Управління, а відтак охоплюються сферою його дискреційних повноважень як органу, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями, що є необхідними для обґрунтування тверджень про ймовірність загрози життю та здоров`ю працівників та інших осіб внаслідок допущення виявлених перевіркою порушень.

З огляду на характер та суть задокументованих та неусунутих порушень, суд уважає, що позивач правильно його кваліфікував як таке, що створює загрозу життю та здоров`ю працівників відповідача та інших осіб, що є підставою для задоволення позову у цій частині та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці, є за своєю суттю превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю працівників та інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У взаємозв`язку з наведеним, судом із матеріалів справи встановлено, що планова перевірка відповідача проведена позивачем у межах наданих йому повноважень, а також у порядку та спосіб, визначені Законом № 877-V. Акт перевірки отриманий та підписаний директором Комунального підприємства без зауважень, аналогічно, як і припис про усунення порушень, тобто виявлені порушення фактично були визнані відповідачем.

Разом із тим, судом установлено, що під час судового розгляду відповідачем вживались заходи по усуненню виявлених порушень та частково порушення усунуті, а саме усунуті порушення №№ 1, 2, 4, 5, 6, 7, 25, 26 припису, що підтверджено позивачем та наданими відповідачем достатніми письмовими доказами, долученими до відзиву на позовну заяву.

Водночас усі інші виявлені під час планової перевірки порушення за № № 3, 20, 22, 27, які створюють загрозу життю людини, усунуті відповідачем не були.

Таким чином, відповідачем не подано доказів, а судом не встановлено обставин повного виконання припису № КВ 1898/731П від 06.07.2021 та усунення в повному обсязі виявлених позивачем в ході планової перевірки порушень вимог законодавства у сферах охорони праці та промислової безпеки, що встановлено судом під час розгляду справи.

При цьому суд констатує, що визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», є оціночним. Одночасно, на переконання суду, всі порушення норм охорони праці та промислової безпеки, у тій чи іншій мірі, створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Одночасно, відповідно до положень статей 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Обов`язок держави захищати життя людини.

Тож, недодержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки призводить до невиправданого ризику можливого завдання шкоди життю і здоров`ю працівників такого суб`єкта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16 (№ К/9901/30861/18), від 05.12.2019 у справі № 805/1493/17-а (№ К/9901/45872/18).

Виходячи з наведеного в сукупності, суд уважає обґрунтованими доводи позивача про наявність правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування в частині пунктів №№ 3, 20, 22, 27.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов Головного управління Держпраці у Київській області (; місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 10) задовольнити частково.

Застосувати до Комунального підприємства «Рокитне водоканал» (, місцезнаходження: 09600, Київська область, Рокитнянський район, смт Рокитне, вул. Волі, будинок 133) заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді заборони експлуатації та виконання робіт, а саме:

робіт в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В;

зупинити експлуатацію електродриль інв. № 03, кутових шліфувальних машин, інв. № 01; 02;

заборонити виконання робіт «Робіт на висоті понад 1,3 метра».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.