Справа № 733/797/22
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2022-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/11/22
Єдиний унікальний №733/797/22
Рішення

Іменем України

29 листопада 2022 року Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі Т.О. Кулініч

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Ічня справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що 25 жовтня 2022 року в приміщенні ДВС нею було отримано постанову головного державного виконавця Ічнянського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Настич Р.М. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови серії БАБ № 665179 виданої 12.09.2022 року. Використовуючи ідентифікатори доступу, через реєстр виконавчих проваджень ознайомилась з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Постановою серії БАБ № 665179 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,00 грн за те, що вона 12.09.2022 року о 16 годині 45 хвилин по вул. Вокзальній, 97 у м. Ічня Чернігівської області, керуючи автомобілем ЗАЗ FORZA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу знаку «Рух праворуч», здійснивши поворот ліворуч, чим порушила вимоги п.п. 4.2 ПДР. Позивачка стверджує, що докази вчинення нею правопорушення відсутні, так як поліцейський не ознайомлював її з ними, не повідомляв, що відбудеться процедура оформлення адміністративного матеріалу, так як того вимагає чинне законодавство та буде винесено постанову, у її присутності постанова не складалася, будь-які права не було роз`яснено та забезпечено, не було запропоновано надати пояснення, другий примірник постанови позивачці не вручався.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в позові.

Представник позивача Сакун І.А.в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без її участі та задовільнити позовні вимоги, підтримавши їх в повному обсязі.

Представник Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву надав.

Стаття 205 КАС України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Стаття 242 КАС України передбачає, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частина 1 ст. 6 КАС України вказує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ч. 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 старшим інспектором поліції Прокопенком В.П. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 665179, відповідно до якої позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок (а.с.7).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 12.09.2022 року о 16 годині 45 хвилин по вул. Вокзальній, 97 у м. Ічня Чернігівської області, керуючи автомобілем ЗАЗ FORZA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу знаку «Рух праворуч», здійснивши поворот ліворуч, чим порушила вимоги п.п. 4.2 ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, які затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В даній справі з боку відповідача жодного доказу неправомірної поведінки ОСОБА_1 до постанови не було надано, в тому числі і доказів фото- або відеофіксації скоєння нею адміністративного правопорушення, зазначене свідчить про відсутність самої події адміністративного правопорушення.

Відповідно до розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року№ 1376 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюють її права, передбачені ч.1 ст. 268 КУпАП та статтями 55,56,59,63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Норми ст. 251 КУпАП вказують, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України), суд констатує, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з якого неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки представник відповідача не довів правомірність прийнятого рішення, не з`явився в судове засідання, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 286 КУпАП позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Враховуючи те, що другий примірник постанови позивачці не вручався, права не було роз`яснено, не роз`яснено строк оскарження постанови, суд вважає, що строк на оскарження ОСОБА_1 не пропущено.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 665179 від 12.09.2022 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України суд вважає стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Відповідно до ч.2, 4 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Проаналізувавши все в сукупності та наявність всіх необхідних доказів у вигляді виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, суд вважає стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь позивачки ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,139,205,229,241-246,286,295 КАСУ, ст.ст. 7, 126, 247, 251, 288, 293 КУпАП, Конституцією України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ЗУ «Про дорожній рух»

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 665179 від 12.09.2022 року, складену на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: м. Чернігів, пр-т Перемоги, 74, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок та судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8 корпус 30) протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 29 листопада 2022 року.

Суддя Т. В. Карапиш